Провадження №2/523/1133/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

14 листопада 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що у жовтні 2007 року позивач запустив новий проєкт monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.

13 жовтня 2020 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що він разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту у сумі 50000 грн. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та станом на 10 вересня 2023 року має заборгованість у загальній сумі 23315,11 грн за наданим тілом кредиту.

16 листопада 2023 року після отримання інформації про зареєстровану адресу місця проживання відповідачки відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

04 грудня 2023 року представник відповідачки адвокат Кірюшин А.А. надав відзив на позовну заяву, у якому заначив, що позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував укладення між сторонами кредитного договору, оскільки невідомо з якими Правилами надання банківських послуг ознайомилася ОСОБА_1 під час підписання анкети-заяви, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позивальника, тому не можуть бути складовою кредитного договору, а анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору з огляду на їх мінливість, що відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.03.2015 у справі №6-16цс15 та від 12.03.2017 у справі №6-2320цс16, від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

У порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування» відповідач не був ознайомлений з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним рішення про укладення відповідного договору із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності, жодного підтвердження про ознайомлення відповідач банку не направляв, що також свідчить про відсутність будь яких договірних відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про затримку сплати споживачем частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, проте позивачем порушено обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору.

У відзиві зазначено, що позивачем не доведено повноваження особи, якою підписано Анкету-заяву від 13.10.2020, тому неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання Анкети-заяви.

Також представник відповідачки звертає увагу, що до позову не додано належним чином завірену копію або оригінал Таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту кредиту, які були б підписані відповідачкою, відсутні докази про розмір встановленого кредитного ліміту та умови його погашення, про перерахування кредитних коштів на особовий рахунок відповідача, не надана копія платіжної картки, відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами публічного договору, про отримання відповідачем графіків платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту, про відкриття банківського рахунку в рамках виконання кредитного договору, про надання відповідачу електронного платіжного засобу у вигляді картки, позивачем не надані належні первинні фінансові документи про отримання та повернення нібито кредитних коштів; анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату комісії та відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, строку повернення кредиту.

Щодо твердження позивача про генерацію АТ «Універсал банк» електронного цифрового підпису та підписання відповідачем істотних умов договору, представник відповідачки вказує, що банком не надано жодного доказу, що про внесення його до Довірчого списку відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», та можливість АТ «Універсал Банк» генерувати електронний цифровий підпис, при цьому відповідачкою було встановлено відсутність АТ «Універсал Банк» у даному переліку, отже і відсутність підстав для генерації електронного цифрового підпису.

Розрахунок позивача суми заборгованості відповідачкf вважає необґрунтованим, оскільки банком у тіло кредиту включалися відсотки, погашені за рахунок кредиту, проте відповідачка суму зазначену у позові як тіло кредиту не отримувала, тому нарахування відсотків було безпідставним, відповідачка їх ніколи не сплачувала, проте банк самостійно погашав їх, суми по яких зарахував у тіло кредиту.

При цьому анкета-заява від 03.04.2018 не містить такого розпорядження позичальника щодо договірного списання платежів за прострочення кредиту за рахунок кредитного ліміту, банк не надав суду меморіальні ордери, на підставі яких проводилось вказане списання, тому вимоги Банку про стягнення у вигляді тіла кредиту не передбачених домовленістю сторін платежів, є безпідставними.

Крім того, за висновками Верховного Суду у постанові від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 (пункт 47), якщо у анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату відсотків, тому й відсутні підстави для покладення на відповідачку обов`язку зі сплати заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, відповідачка сплатила на користь банку 1658 грн, їй нараховані відсотки за користуванням кредиту суму в розмірі 3 612,07 грн (колонка 9), що свідчить про необґрунтоване нарахування відсотків та включення їх до тіла кредиту у сумі 3612,07 грн, необґрунтоване зарахування сплати в погашення відсотків, комісій та інших платежів у сумі 3611, 95 грн.

До позовної заяви позивачем не долучено жодного належного первинного бухгалтерського документу, який би свідчив про надання відповідачці кредитних коштів.

Таким чином, представник відповідачки вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з відповідачкою на тих умовах, на які посилається банк, доказів отримання нею кредитних коштів та не надано належного обґрунтування суми заборгованості, тому у задоволенні позову просив відмовити.

06 вересня 2024 року на виконання ухвали суду від 13 серпня 2024 року позивач надав суду довідку про наявність рахунку, виписку про рух коштів та довідку про встановлення кредитного ліміту. Також представник позивача надав детальний опис розрахунку заборгованості відповідачки, у яку увійшли 10000 грн розмір використаного кредитного ліміту та 13315,11 грн сума овердрафту, який виник через недостатність власних коштів для оплати заборгованості шляхом збільшення на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, при цьому банк надав кредит у розмірі зазначеної заборгованості і направив кредитні кошти на погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами відповідно до черговості погашення платежів, передбаченої п. 5.13 Умов і Правил надання банківських послуг. Також представник позивача звернув увагу, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення банківської карти, при цьому всі поповнення використовувала на власні потреби і на рахунку вони не залишалися.

Сторони у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якому він позов підтримує, відповіді на відзив не надав.

Відповідачка про дату, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже на підставі положень п. 4 ч. 8 ст. 128 та абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вона вважається повідомленою належним чином, із клопотаннями до суду не зверталася/

Представник відповідачки адвокат Кірюшин А.А. був також належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом доставлення судової повістки у електронний кабінет користувача підсистеми «Електронний суд» та на зазначену ним електронну пошту, проте із клопотаннями до суду не звертався, причини неявки не повідомив. Повідомлення представника також є підтвердженням повідомлення відповідачки ч.5 ст.130 ЦПК України.

За нормами п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи .

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 13 жовтня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило відповідачці поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні та надав кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 50000 грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 .

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.

Відповідно п. 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг monobank відповідачка просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Із виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт ОСОБА_1 складає 10000 грн. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховуються відсотки за ставкою 3,1 % місяць.

Усі умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank, який був надісланий відповідачці для ознайомлення у мобільний додаток та підписаний нею у електронному вигляді до підписання договору.

Підписання договору здійснювалося за допомогою удосконаленого електронного підпису, створеного за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис. Удосконалений електронний підпис накладався за допомогою особистого ключа та перевірявся за допомогою відкритого ключа. Сторони погодили використання ЕП без сертифіката ключа.

Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснювалася за допомогою смартфону відповідачки, на якому вона встановила Мобільний додаток лише після Ідентифікації клієнта з використанням смартфону клієнта. Згенерований особистий ключ відповідачки захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ вказаний в анкеті-заяві, яку підписала відповідачка.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи у редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24 листопада 2021 року (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи.

Оскільки відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором від 13 жовтня 2020 року станом на 10 вересня 2023 року дорівнює 23315,11 грн, та складається із залишку заборгованості за кредитом, у яку увійшли 10000 грн розмір використаного кредитного ліміту та 13315,11 грн сума овердрафту.

Овердрафт 13315,11 грн виник внаслідок недостатності власних коштів відповідачки для оплати заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість збільшилася на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направив кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості по відсоткам за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Черговість погашення платежів передбачена п. 5.13 Умов і Правил надання банківських послуг.

Оскільки відповідачка не сплачувала щомісячні платежі, то банком нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,2 % у місяць ( 74,4% річних).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

При визначенні суми заборгованості, суд виходив із виписки про рух коштів за особовим рахунком відповідачки за період з 13 жовтня 2020 року до 10 вересня 2023 року, яку суд вважає належним та допустимим доказом з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 14.07.2020 у справі № 367/4970/13-ц, у постанові від 08.07.2020 у справі № 464/4985/15-ц, у постанові від 02.07.2020 у справі № 753/16745/15-ц, у постанові від 20.10.2020 у справі № 456/3643/17 (провадження № 61-9882 св20).

З виписки за картковим рахунком вбачається, що позичальниця користувалася кредитними коштами та частково виконувала свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Звесь час користування карткою ОСОБА_1 поповнила картковий рахунок на суму 145835,98 грн, а здійснила витрати по картці на суму 169151,09 грн. Отже, сума коштів, яку вона не повернула банку становить 23315,11 грн. (169151,09 грн 145835,98 грн = 23 315,11 грн).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Універсал Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 щодо виконанню кредитного договору підлягає стягненню з відповідачки на користь АТ "Універсал Банк".

З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 жовтня 2020 року станом на 10 вересня 2023 року у розмірі 23315,11 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя