Номер провадження: 22-ц/813/6653/24
Справа № 495/4959/24
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: заявник - ОСОБА_1 , стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження

ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2024 року, постановленої Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у складі: судді Прийомової О.Ю. в приміщенні того ж суду,

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

03 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яка мотивована тим, що ОСОБА_2 при подачі заяви про видачу судового наказу приховала цілий ряд обставин, ввела суд в оману, чим спонукала суд відкрити провадження по справі та видати судовий наказ.

Зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства, заявниця звернулась до суду як в спрощеному провадження, так і в наказному провадженні. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 травня 2024 року (суддя Боярський О.О.) відкрито спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 27 травня 2024 року по вказаній справі надано відзив, а 29 травня 2024 року ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи, і 29 травня 2024 року судове засідання не відбулось, ніяких процесуальних рішень суд не приймав. Таким чином, на час подання заяви про видачу судового наказу існувала цивільна справа за позовом заявниці про стягнення аліментів. Також, заявниця не повідомила суд, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

У зв`язку з чим заявник був вимушений звернутися до суду із вказаною заявою, в якій просив скасувати судовий наказ Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року, звільнити боржника від сплати судового збору як інваліда 2 групи.

28 червня 2024 року на адресу суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Оснач О.А. надійшли заперечення на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, відповідно до яких просить суд в задоволенні заяви відмовити, посилаючись на те, що заява ОСОБА_1 не мотивована обставинами, які у відповідності до вимог закону виключають підстави для видачі судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу. Зокрема, в заяві відсутні посилання на те, що вимога ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

22.07.2024 представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , в судове засідання надала клопотання, відповідно до якого просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , так як ОСОБА_2 не було відомо, що заявник є інвалідом ІІ групи, оскільки посвідчення видавалось в червні 2022 року, а сторони по справі не проживають разом понад 3 роки. Вказаний факт зазначався в заяві про видачу судового наказу та вказує, що інвалідність боржника не є нововиявленою підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року - задоволено частково.

Скасовано судовий наказ по справі № 495/4959/24, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 31 травня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_4 судового збору на користь держави в розмірі 302,80 грн.

В іншій частині судовий наказ по справі № 495/4959/24, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 31 травня 2024 року, залишено без змін.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив зупинити дію судового наказу від 31.05.2024, скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2024 року, скасувати судовий наказ від 31.05.2024 та закрити провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 02 травня 2024 року відкрито провадження по справі про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу (справа № 495/3982/24).

30 травня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу з тим самим предметом та між тими самими сторонами, а 31.05.2024 суд прийняв рішення щодо видачі судового наказу (справа № 495/4959/24).

Тобто у Білгород-Дністровському суді одночасно розглядалося дві справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З посиланням на вимоги ст. 186 ЦПК України, що регулює підстави відмови у відкритті провадження у справі, заявник вважає, що суд повинен був відмовити у відкритті провадження, оскільки в суді вже розглядається справа з тим самим предметом та між тими самими сторонами. Натомість, за зверненням заявника 03.06.2024 по справі № 495/4959/24 з даних підстав з проханням скасувати судовий наказ йому було відмовлено та винесено ухвалу від 22.07.2024, яка наразі оскаржується, та ще винесена ухвала про залишення без розгляду заяви по справі № 495/3982/24 від 03.06.2024.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2024 в задоволенні клопотання про зупинення дії судового наказу відмовлено.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судовому засіданні заявник просив задовольнити апеляційну скаргу.

Стягувач ОСОБА_2 , належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2024 року за заявою ОСОБА_5 про перегляд за ново виявленими обставинами судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2024 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2024 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено судовий наказ, відповідно до якого стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто з 30 травня 2024 року та до 13 червня 2037 року включно. Допущено негайне виконання судового наказу в межах суми платежу за один місяць. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 грн.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому гл. 3 розд. V цього Кодексу (ч. 8 ст. 170 ЦПК України).

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.05.2024, та скасовуючи судовий наказ по справі № 495/4959/24, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 31 травня 2024 року, в частині стягнення зі ОСОБА_1 судового збору на користь держави в розмірі 302,80 грн, суд виходив із неврахуванням судом істотної обставини наявність у заявника статусу особи з інвалідністю, оскільки такі дані у суду були відсутні.

Відмовляючи у задоволенні заяви заявника про перегляд наказу по суті, суд виходив із відсутності передбачених законом обставин, які є нововиявленими для даної справи.

Колегія суддів погоджує такі висновки суду, оскільки для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів такими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі цього наказу та є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника й боржника; нововиявленими є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених. Необхідно розрізняти нові докази та докази, які підтверджують нововиявлені обставини. Перші не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, тоді як другі є даними, що підтверджують саме такі обставини.

Не є нововиявленою обставина, що ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами в разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суд установив, що боржник в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу фактично просив переоцінити докази, які були підставою для його видачі.

Крім того, як підставу для скасування такого зазначено наявність в провадженні того ж самого суду одночасно із заявою про видачу судового наказу і іншої заяви позовної про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_7 у розмірі на утриманні спільної дитини сторін ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Натомість, як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 червня 2024 року, яка набрала законної сили, залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів.

Вказане з огляду на забезпечення якомога найкращих інтересів дитини та закріпленого статтями 180, 181 СК України обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття виключає можливість скасування наказу про стягнення аліментів.

На таке не впливає необізнаність суду станом на час винесення оскаржуваного наказу про наявність в провадженні суду цивільної справи позовного провадження про стягнення аліментів.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 22 листопада 2024 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А Коновалова

Ю.П. Лозко