ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6051/24
Провадження № 2/210/1857/24
У Х В А Л А

іменем України

15 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.

14 листопада 2024 року до суду надійшло клопотанняпредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В обґрунтування клопотання представникпозивача зазначає, що позивач та її представник мають намір поставити питання відповідачу, щодо обставин підписання договору, що оспорюється, встановити яка саме особа підписала спірний договір, допитати свідків які були відповідальні за підписання договору та ідентифікації сторін, що свідчить про неможливість її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши заяву, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим кодексом, у порядку, зокрема позовного провадження (загального або спрощеного).

Частинами 1, 2 ст. 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК Українипри вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Судом встановлено, що позовна заява подана з приводу визнання договору недійсним, проте характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі жодним чином не вимагають проведення судового засідання, допиту свідків, надання сторонами пояснень тощо, та дана справа не відноситься до переліку справ, встановлених ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany" ("Аксен проти Німеччини"), заява N 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "VarelaAssalino v. Portugal" ("ВарелаАссаліно проти Португалії"), заява N 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічний висновок, викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №9901/491/19 (11-1189заі19).

Суд вважає, що клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін не підлягає задоволенню, оскільки предметом позову є визнання договору недійсним, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За таких обставин суд вважає можливим проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без виклику сторін) за наявними у справі матеріалами, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 19, 258-261, 277, 279, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. Ю. Вікторович