УХВАЛА

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 396/1067/19

провадження № 61-13662 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до адвоката Ковша Дениса Володимировича про визнання бездіяльності адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги незаконною та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання бездіяльності адвоката незаконною та стягнення з нього 5 000 000,00 грн відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове про залишення без задоволення позову ОСОБА_1

14 жовтня 2023 року через засоби електронного зв`язку ОСОБА_1 подав доВерховного Суду касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просив її скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати суду докази сплати судового збору або докази, які з достовірністю підтверджують скрутний майновий стан для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору. Також необхідно викласти касаційну скаргу у новій редакції та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

28 жовтня 2024 року на виконання вимог ухвали від 21 жовтня 2024 року заявник направив до суду через засоби електронного зв`язку заяву про усунення недоліків касаційної скарги, у якій, серед іншого, повторно просить звільнити його від сплати судового збору на підставі довідки про відсутність у нього доходів за останній календарний рік.

Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на таке.

Повторно звертаючись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження свого майнового стану заявник надав лише відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 04 кварталу 2023 року по 04 квартал 2024 року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене фінансове обмеження є розумним, не свідчить про обмеження права на доступ до правосуддя, відповідає практиці Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Отже, звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», належить до повноважень суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Надана заявником інформація про відсутність у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 04 кварталу 2023 року по 04 квартал 2024 року без додаткових відомостей, як то наявність/відсутність банківських рахунків, зокрема депозитних, наявність/відсутність рухомого, нерухомого майна, укладення прибуткових правочинів (оренда, суборенда, купівлі-продажу, тощо), не дають підстав для безумовного висновку щодо майнового стану ОСОБА_1 (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2024 року у справі № 276/622/16).

Верховний Суд враховує, що зазначення особою про відсутність у неї доходів взагалі, очевидно не свідчить про дійсність такого майнового стану, враховуючи загальні потреби життєдіяльності кожної особи та необхідність їх матеріального забезпечення.

Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не слідує, що ОСОБА_1 , 1982 року народження, є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я. На пропозицію суду щодо надання даних про його реальні доходи, які є його джерелом існування, наявність майна, ОСОБА_1 не надав даних про свій майновий стан. Заявник лише надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, яким суд вже надавав оцінку в ухвалі від 21 жовтня 2024 року за період з 03 кварталу 2023 року по 03 квартал 2024 року.

Ураховуючи наведене, вимоги ухвали Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року заявником не виконано у повному обсязі, а саме: судовий збір за подання касаційної скарги не сплачено, доказів скрутного майнового стану не надано.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 15 листопада 2024 року недоліки касаційної скарги не усунуто, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи, що касаційну скаргуОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику, заява ОСОБА_2 про приєднання до касаційної скарги вирішенню не підлягає.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь