Справа № 683/1958/24
16 липня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді Лугового О.М.
з участю секретаря Градомської Д.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/1958/24, 2/683/899/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
17 червня 2024 року адвокат Городніщева Є.О. в інтересах ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5938159 від 16.09.2022 року в розмірі 79 700 грн. 00 коп., з яких: 20 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом, 59 700 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками та стягнути понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 вересня 2022 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №5938159.
Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 20 000 грн. на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в розмірі 1,99% в день та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту.
25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором №5938159 від 16 вересня 2022 року, укладеним із відповідачем.
Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак в позовній заяві просить розгляд справи здійснити без участі представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно ст. 128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, відзив не подав.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 вересня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5938159.
Кредитний договір підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону позичальника, про що свідчить п.9.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 2.1 кредитного договору кредит надано в сумі 20 000 грн., строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, сказаного п.1.4. Знижена процентна ставка 1,393% в день та застосовується відповідно до наступних умов.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів картки № НОМЕР_1 (п.2.1 кредитного договору).
Пунктом 2.2 Кредитного договору визначено дати надання кредиту: 16.09.2022 року або 17.09.2022 року
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163 280 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 159 698 грн. (п.1.8 кредитного договору)
Додатком №1 до договору кредиту №5938159 від 16 вересня 2022 року сторони погодили графік розрахунків, а саме: строк на який надано кредит - 360 днів, сума кредиту - 20 000 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом - 11 940 грн..
Паспорт споживчого кредиту, із яким ознайомився ОСОБА_1 та підписав 16 вересня 2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором М471779, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де зазначено, зокрема, що загальні витрати за кредитом в розмірі 20 000 грн. за стандартною процентною ставкою 1,99 % в день, строк кредитування 360 днів.
У п.5.1 кредитного договору №5938159 від 16 вересня 2022 року сторони передбачили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, передбаченого п.п. 5.3 договору.
Згідно п.5.3 та п 5.5 кредитного договору, у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. Повернення кредитної заборгованості споживачем, всі платежі та розрахунки, зазначені в договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на Веб-сайті банківські рахунки товариства в національній грошовій одиниці України - гривні.
За умовами вищезазначеного договору кредиту ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк.
Фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором та надала відповідачу кредитні кошті згідно умов кредитного договору, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором.
25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5938159 в сумі 55 820 грн., з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 820 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» 25 вересня 2023 року повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ним була зазначена при укладенні договору, відповідного повідомлення, що підтверджується відповідною роздруківкою.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору №5938159 від 16 вересня 2022 року відбулось, що узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», та останньому перераховано суму кредиту в розмірі 20 000 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .
При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 20 000 грн. підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» №20231010-2 від 10 жовтня 2023 року, згідно якого ТОВ «Пейтек Україна» підтвердило, що успішно перерахувало 16.09.2022 року кошти в сумі 20 000 грн. від ТОВ «Авентус Україна» на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер транзакції -30504796.
ОСОБА_1 отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 20 000 грн. за договором кредиту №5938159 від 16 вересня 2022 року.
Що стосується розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №5938159 від 16 вересня 2022 року, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, то суд зважає на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 55 820 грн., з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 820 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи Додатком № 1 до Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року Реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та розрахунком заборгованості.
При цьому, як вбачається з кредитного договору №5938159 від 16 вересня 2022 року, сторони в умовах договору погодили, що в разі, якщо клієнт не повернув кредит у визначений договором строк, проценти нараховуються та застосовуються у межах кредиту, вказаного в п.1.4 договору №5938159 від 16.09.2022 року, тобто в межах 360 днів.
Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором в межах строку дії договору кредиту (360 днів).
З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (16.12.2022-13.02.2023) в межах строку договору відповідно до наступного розрахунку: 20 000 грн. * 1.99% = 398 грн.*60 календарних днів = 23 880 грн.
Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №5938159 від 16 вересня 2022 року не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором, з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами (1,99%), відповідно складає 59 700 грн. (23 880 грн. + 35 820 грн).
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 59 700 грн. відсотків за договором кредиту №5938159 від 16 вересня 2022 року, а тому позов в цій частині є обґрунтованим і також підлягає задоволенню.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути 79 700 грн. заборгованості за договором кредиту №5938159 від 16 вересня 2022 року, з яких: 20 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 59 700 грн. - заборгованість по відсотках.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28 березня 2024 року та ордеру серії АІ №1627536 від 05 червня 2024 року, виданого на підставі цього договору, здійснювала адвокат Городніщева Є.О.
За даними звіту про надання правової допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року сторони погодили, що адвокатом Городніщевою Є.О. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» такі види правової допомоги: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5938159; складення позовної заяви; подання позовної заяви до суду, на що нею витрачено 10 годин. Загальна вартість наданих послуг - 10 000 грн.
Згідно рахунку на оплату №3115-06/06-2024 від 06.06.2024 року та платіжної інструкції №5192 від 07 червня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Городніщевій Є.О. 10 000 грн. за виконану роботу.
Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування у розмірі 10 000 грн., є співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Підстав для зменшення вказаного розміру витрат на правничу допомогу суд не вбачає.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №495 від 07 червня 2024 року.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №5938159 від 16.09.2022 року в розмірі 79 700 грн. 00 коп., з яких: 20 000 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом, 59 700 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2 422 грн. судових витрат та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 .
Суддя: