Справа № 203/4532/24
Провадження № 2/0203/1744/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер - Поліс» про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер - Поліс» на свою користь недоплаченого страхового відшкодування в сумі 14 874,48 грн, витрат на оплату послуг експерта в сумі 2 760,00 грн, судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2023 в м. Дніпрі на вул. Княгині Ольги, буд.16, е/о №256 сталася ДТП за участю транспортного засобу автомобіля «SKODA Octavia A5», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Geely CK-2», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого було пошкоджено автомобіль «SKODA Octavia A5», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого він є, чим завдані матеріальні збитки. Вину водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП визнано постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2024 у справі №203/7523/23. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Geely CK-2», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «СК «Інтер - Поліс». Згідно висновку експерта №0301/24 від 09.01.2024 вартість матеріального збитку складає 33 781,79 грн. Страхова компанія відповідача сплатила відшкодування в розмірі 16 307,31 грн, отже різниця між страховою виплатою та розміром заподіяної шкоди, з урахуванням франшизи, складає 14 874,48 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024, цивільну справу №203/4532/24, провадження №2/0203/1744/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 09.09.2024.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, який визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 04.10.2024.

У судовому засіданні 04.10.2024 розгляд справи у зв`язку з неявкою учасників справи був відкладений на 24.10.2024.

У судовому засіданні 24.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи був відкладений на 06.11.2024.

У судове засідання 06.11.2024 сторони явку повноважних представників не забезпечили.

06.11.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його та представника участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки свого представника в судове засідання не повідомив,

06.11.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно п.8 ч.2 ст.187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Відповідно до ч.1 ст. 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2024 відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву - не пізніше 03.10.2024 року включно, але не менше як впродовж 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач є юридичною особою та має зареєстрований електронний кабінет, зазначена ухвала суду разом з копією позовною заяви та додатками до неї в форматі pdf була надіслана йому через систему «Електронний суд». Згідно довідки про отримання документів в електронному суді ухвала суду від 11.09.2024 отримана відповідачем 13.09.2024.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України).

З відзивом на позовну заяву від 30.09.2024 відповідач звернуся до суду 01.11.2024, тобто з пропуском встановленого судом строку.

За таких обставин суд не приймає до розгляду відзив на позовну заяву.

При цьому суд зауважує, що відповідач, розуміючи, що відзив на позовну заяву, який первісно був ним надісланий до суду 30.09.20024 та не доставлений органами поштового зв`язку, не був позбавлений права у строк до 03.10.2024 звернутися до суду (в тому числі через систему «Електронний суд») з клопотанням про продовження встановленого судом процесуального строку із зазначенням причин для такого продовження. Разом з тим таким процесуальним правом відповідач не скористався, повторно надсилаючи до суду відзив на позовну заяву 01.11.2024 клопотання про продовження встановленого судом строку також не заявив.

Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2023 о 16.45 год. в м. Дніпрі на вул. Княгині Ольги, буд.16, е/о №256 сталася ДТП за участю транспортного засобу автомобіля «SKODA Octavia A5», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Geely CK-2», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «SKODA Octavia A5», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.11.2021 є ОСОБА_1 .

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2024 року у справі №203/7523/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Geely CK-2», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Поліс»» (поліс ОСЦПВВНТЗ серії ЕР №217236878).

14 грудня 2023 року представником позивача направлено на електронну адресу ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Поліс» повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів.

15 січня 2024 року на електронну адресу ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Поліс» направлено рахунок СТО ФОП ОСОБА_3

06 березня 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Поліс» виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 16 307,31 грн без узгодження розміру з позивачем.

Представник позивача звернувся зі скаргою до НБУ щодо недоплати страхового відшкодування.

Листом від 27.03.2024 НБУ повідомив, що розмір страхового відшкодування розраховано на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» №37343 від 08.02.2024.

14 березня 2024 року на електронну адресу ПрАТ «Страхова компанія «Інтер - Поліс» представник ОСОБА_1 направив запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта ОСОБА_4 №0301/24 від 09.01.2024, складеного на замовлення позивача, просив надати документи, на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди.

Відповідач доплату страхового відшкодування не здійснив, відповідь на запит не надав.

Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в сумі 14 874,48 грн (33 781,79 грн (розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта) 16 307,31 грн (виплачене страхове відшкодування) 2 600,00 грн (франшиза)) та витрати на оплату послуг експерта в сумі 2 760,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 22, 1166, 1192 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Крім того, Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не був ознайомлений зі звітом суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕК «Фаворит Ассистанс» №37343 від 08.02.2024 та звернувся до судового експерта для визначення розміру завданих йому збитків.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно частини другої статті 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Позивачем наданий висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 0301/24, складений 09.01.2024 судовим експертом ОСОБА_4 , який діяв на підставі свідоцтва № 544 від 30 травня 2014 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.

Даним висновком встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіль «SKODA Octavia A5», д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 33 781,79 грн; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин, - 33 054,10 грн без урахування складової ПДВ.

Враховуючи, що висновок експерта ОСОБА_4 № 0301/24 від 09.01.2024 відповідає вимогам ч.5 ст. 106 ЦПК України, суд враховує його як належний і допустимий доказ у справі.

Відповідно до статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Відтак, в силу приписів частини 2 статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати ним ремонту пошкодженого транспортного засобу і, відповідно, доказів оплати податку на додану вартість.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір недоплаченого страхового відшкодування буде складати 14 146,79 грн (33 054,10 грн 16 307,31 грн 2 600,00 грн).

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані, зокрема, із залученням експертів.

Позивач просить стягнути витрати за проведення експертизи в розмірі 2 760,00 грн, які сплачені ним згідно платіжної інструкції, що наявна в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в разі часткового задоволення позову (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 151,97 грн (1 211,20 грн х 95,11%) та витрати на оплату послуг експерта в сумі 2 625,04 грн (2760,00 грн х 95,11%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер - Поліс» про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ««Інтер - Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , поштова адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування в сумі 14 146,79 грн (чотирнадцять тисяч сто сорок шість грн 79 коп.), витрати на оплату послуг експерта в сумі 2 625,04 грн (дві тисячі шістсот двадцять п`ять грн 04 коп.) та судовий збір у сумі 1 151,97 грн (одну тисячу сто п`ятдесят одну грн 97 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст судового рішення складений 25.11.2024.

Суддя І.В. Іваницька