КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 369/151/24 Головуючий у суді І інстанції: Янченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Болотова Є.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Шевченко Віти Олександрівни , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ТОВ «Укр кредит фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є - ОСОБА_2 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1084-3806.

Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А180, для підписання Кредитного договору № 1084-3806 від 09.09.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:

сума кредиту - 6000,00 грн;

строк кредитування - 300 днів;

заявлений строк - 14 днів;

знижена % ставка - 2,50 % в день;

стандартна % ставка - 3,00 % в день;

Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, кредитодавець додає до цієї позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів, а саме копію Витягу з реєстру банків та копію Довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.

Позивач стверджує, що відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 21 календарного дня з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.

Станом на 22.12.2023 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 58680,00 грн що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом - 6000,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 52680,00 грн.

Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», а саме часткове списання заборгованості.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за кредитним договором загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1084-3806 від 09.09.2022 року, в розмірі: 29100,00 грн, що складається з прострочена заборгованість за кредитом - 6000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23100,00 грн, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 8100 грн та сплачений судовий збір у розмірі 679 грн 75 коп.. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Шевченко В.О. , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні простроченої заборгованості за нарахованими процентами скасувати та прийняти нове рішення, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1084-3806 від 09.09.2022 року, в розмірі 29 100 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 6000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23 100 грн.

Також просила судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, у встановленому законодавством порядку покласти на відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача.

ТОВ «Укр кредит фінанс» вважає, що рішення в частині часткової відмови в стягненні заборгованості, зокрема щодо відмови у нарахуванні та стягненні процентів за користування кредитом в строк договору, а саме 300 днів є незаконним, таким що прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Вказувала, що позивачем дотримано вимоги, зокрема ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) відповідачу, оскільки останнім не заперечується укладення договору.

Тому вважає, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.6 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.8 кредитного договору, що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості.

Вважає твердження суду про те, що умовами кредитного договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим зі сторони суду першої інстанції, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Вказує, що судом помилково застосовано до правовідносин положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Наголошує, що позивачем не нараховувалося жодних штрафних санкцій (штрафів, пені) відповідачу за прострочення виконання грошового зобов`язання та порушення умов договору, що виключає можливість застосування ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилалась на те, що згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.6 кредитного договору) в строк договору (згідно п. 4.8 Договору), що погоджений між сторонами.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги в частині визначення умовами Кредитного договору № 1084-3806 від 09.09.2022 року строку кредитування, вказувала на те, що згідно п. 4.8 Кредитного договору визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 06.07.2023 року), що було здійснено ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відображено в розрахунку заборгованості.

З огляду на те, що між сторонами погоджено строк кредитування згідно п. 4.8. Договору, а саме 300 календарних днів (до 06.07.2023 року), протягом якого позивач має право нараховувати проценти за користування кредитом, розмір яких визначено в п. 4.6 Договору, а відтак апелянта вважає, що судом першої інстанції помилково (незаконно) було визначено, що строк договору є саме 14 днів, а не 300 календарних днів, як це визначено згідно умов Договору, що мало наслідком прийняття незаконного та необгрунтованого рішення.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Визначаючи предмет договору відкриття кредитної лінії № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року, пунктом 2.3 сторони обумовили сукупну вартість кредиту лише в розмірі 8100,00 гривень, яка включає 6000,00 гривень суми кредиту та 2100,00 гривень процентів за користування кредитними коштами. Термін повернення кредитних коштів (заявлений строк користування кредитом) складав 14 днів до 22 вересня 2022 року, а тому суд першої інстанції вважав. що проценти заявлені позивачем у розмірі 23 100 грн виходять за межі дії договору та забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 09.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1084-3806 для задоволення особистих потреб позичальника з сумою кредиту 6000,00 грн.

Договір про відкриття кредитної лінії № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А180» відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Встановлено, що договором про відкриття кредитної лінії № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року передбачено 3% річні за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, який за п. 4.8. Договору становить 300 календарних днів.

У п. 2.3 Договору, кредитодавець рекомендував позичальнику для мінімізації загальних витрат здійснити повне погашення Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування з 09 вересня 2022 року по 22 вересня 2022 року в розмірі 8100,00 грн, яка включає 6000,00 грн суми кредиту та 8100,00 грн процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Відповідно до п. 4.4 базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 4.5 сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду.

Відповідно до п. 4.6 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

- стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/ або Пільговою ставкою);

- пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця;

- знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається Кредитожавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

Відповідно до п. 4.10 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає 60 000,00 грн, та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 54 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.5 У разі несплати позичальником у повному обсязі відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня першого базового періоду за пільговою процентною ставкою, нарахування процентів за користування кредитом за перший базовий період здійснюється за стандартною процентною ставкою. Надалі нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів. З моменту повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою.

У разі несплати позичальником у повному обсязі відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів (включаючи дату погашення заборгованості).

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 09 вересня 2022 року по 06 липня 2023 року за користування кредитними коштами.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року (а.с. 26).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року вбачається, що станом на 22 грудня 2023 року заборгованість становить 58 680 грн, що складається: 6000,00 грн - основний борг; 52680,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 28-30).

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, а тому він приймається колегією суддів як належний та допустимий доказ заборгованості за договором.

При цьому, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 29 580 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 29 100 грн.

З огляду на це, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року у розмірі 29100 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 6000 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 23 100 грн.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» при цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідно до п. 4.8. Договору, Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 10 серпня 2023 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Отже, погоджені сторонами умови договору про відкриття кредитної лінії № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року свідчать про встановлення відповідачу 14-денного пільгового періоду користування кредитними коштами з процентною ставкою 2,50% за кожен день. Однак, оскільки відповідач не скористався можливістю дострокового погашення кредиту (в межах 14-денного першого Базового періоду) позивач правомірно в межах дії договору (до 06 липня 2023 року) мав прав нараховувати позичальнику 3,00% за кожен день користування кредитом протягом всього строку дії Договору, але в межах суми визначеної п. 4.10 Договору (54800,00 грн).

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині визначення строку дії договору та, відповідно, періоду за який підлягають стягненню з ОСОБА_2 проценти за користування кредитом, не грунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать укладеному між сторонами договору.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач включив у договір із споживачем умови, які є несправедливими щодо нарахувань відсотків, оскільки суд першої інстанції помилково ототожнив проценти за користування кредитом, що регулюються ст.ст. 625, 1050 ЦК України та нараховуються протягом строку договору та компенсацію (штраф, пеня) за невиконання зобов`язання за договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф та пеню за не виконання зобов`язання відповідачем.

Поданий позивачем розрахунок заборгованості, є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також колегія суддів зазначає, що умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались.

Визначаючи розмір заборгованості за грошовим зобов?язанням, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

В свою чергу, суд першої інстанції наведеного вище не врахував та, не дослідивши в повному обсязі наданий позивачем розрахунок, умови договору, не встановив дійсний обсяг відповідальності відповідача за нарахованими відсотками за користування кредитом.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи знайшли своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 8100 грн заборгованості за кредитним договором, оскільки стягненню підлягає сума у розмірі 29 100 грн, з яких 6000 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 23 100 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що узгоджується із умовами договору погодженого сторонами.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і задоволенням позову відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 5368 грн (2147,20 + 3220,80).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному наданні оцінці доказів та тлумаченні закону, і підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченко Віти Олександрівни , яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1084-3806 від 09 вересня 2022 року, що утворилася станом на 22 грудня 2023 року, у розмірі 29 100 (двадцять дев`ять тисяч сто) грн, яка складається з 6000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 23 100 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст постанови складено «25» листопада 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

В.І. Олійник