Справа №443/1675/24
Провадження №2-о/443/145/24
РІШЕННЯ

іменем України

15 жовтня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І..,

представника заявника адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 , територіальна громада села Бережниця в особі Жидачівської міської ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся по материній лінії ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 . Згідно довідки Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області №648 від 11.09.2024 року, ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в с. Бережниця Стрийського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_3 посвідчено заповіт в користь ОСОБА_1 . Заповіт складено 03.02.2015 року за № 11. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала без реєстрації онука ОСОБА_1 . Зазначає, що крім неї, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було, оскільки чоловік покійної ОСОБА_4 помер швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем за законом була дочка покійної та відповідно її матір ОСОБА_2 , однак вона спадщину не прийняла та на неї не претендує. Оскільки вона постійно проживала із бабусею на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, однак юридично не оформила своїх спадкових прав.

З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті бабусі, вона 12.09.2024 року звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови вказано пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки її місце реєстрації проживання відмінне від місця реєстрації проживання ОСОБА_3 на час її смерті, то для юридичного оформлення спадкових прав, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, з мотивів наведених у такій, просив заяву задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої повідомляє, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також повідомляє, що спадщину після смерті матері вона не прийняла та на її оформлення не претендує, разом із тим не заперечує проти оформлення спадкових прав ОСОБА_1 . Підтверджує, що між нею та ОСОБА_1 немає спору з приводу спадщини, що відкрилася після смерті її матері. Просить справу розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення рішення на користь заявниці.

Представник заінтересованої особи Жидачівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Заслухавши вступне слово представника заявниці, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 , 05.02.1953 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , 1927 року народження та ОСОБА_5 , 1931 року народження (а.с.6).

Як вбачається із свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Як видно з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 23.10.1996 року (а.с.4 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Бережницькою сілською радою Жидачівського району Львівської області від 28.09.2008 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 що належало померлому на праві спільної часткової власності, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.07.2001 року (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 , 01.09.2003 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_8 , та зареєстрований в реєстрі за № 39, згідно якого останній заповів все своє майно ОСОБА_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниця - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 виданим Жидачівським відділом ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.03.2022 року (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належало померлій на праві спільної часткової власності, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.07.2001 року (а.с.8).

За життя ОСОБА_3 , 03.02.2015 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_8 , та зареєстрований в реєстрі за № 11, згідно якого остання заповіла все своє майно онучці - ОСОБА_1 , 1987 р.н. (а.с.13).

Згідно довідки Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області №648 від 11.09.2024 року, ОСОБА_4 дійсно проживав і був зареєстрований в с. Бережниця Стрийського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від імені ОСОБА_4 було посвідчено заповіт в користь ОСОБА_1 01.09.2003 року за №39. ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в с. Бережниця Стрийського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_3 посвідчено заповіт в користь ОСОБА_1 . Заповіт складено 03.02.2015 року за № 11. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала без реєстрації онука ОСОБА_1 (а.с.12).

Судом також встановлено, що крім заявниці, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не було, оскільки чоловік останньої ОСОБА_4 помер швидше за дружину, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Крім того, судом також встановлено, що, спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була також дочка померлої ОСОБА_2 , однак остання спадщину після смерті своєї матері - не прийняла та на неї не претендує, що підтверджується поданою нею письмовою заявою (а.с.22).

Вказане також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78408671 від 18.09.2024 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала покази про те, ОСОБА_1 жила разом із своєю бабусею - ОСОБА_3 в с.Бережниця до дня її смерті, займалася її похованням.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав покази про те, ОСОБА_1 жила разом із своєю бабусею - ОСОБА_3 в с.Бережниця до дня її смерті, займалася її похованням.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Постановою завідувача Жидачівської ДНК ОСОБА_11 №366/02-31 від 12.09.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті її баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви (а.с.14).

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України предбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя С.І Сливка