20.11.2024 Провадження по справі № 2/940/226/24
Справа № 364/836/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

за участю адвоката: Вербенка П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державної служби статистики України, товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-транс-логістик», третя особа на стороні позивача Володарська селищна територіальна громада, про визнання електронних торгів та протоколу про результати електронних торгів недійсними,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати електронні торги нежитлового приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що були проведені регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівської областях, недійсними та визнати недійсним протокол № SPO001-300 від 06.07.2023 року про результати електронних торгів будівлі, що знаходиться за адресою: адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого переможцем повторно стало ТОВ «Іскра-транс-логістик».

В обґрунтування позову зазначив, що 06.07.2023 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області були проведені електронні торги будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які порушують його права як власника вказаного приміщення, яке було передано йому у власність Володарською районною державною адміністрацією на підставі договору міни від 02.12.2004 року.

Позивач зазначає, що згідно рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради від 09.08.2005 року № 140-21-ІV, надано згоду на безплатне прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від позивача нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з п. 3 вказаного рішення гарантовано позивачу, що в разі прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району приміщення Володарського районного відділу статистики, що знаходиться в АДРЕСА_1 , йому буде продане вказане приміщення по оціночній на момент продажу вартості.

Відповідно до договору міни від 02.12.2004 року позивач обміняв нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , власником якого він є, на приміщення по АДРЕСА_1 . Крім того, на підставі договору дарування нежитлового приміщення від 22.12.2003 року ОСОБА_1 подарував Володарській районній раді нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що він має право власності на спірне нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а дії відповідача є неправомірними з огляду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 року у справі № 810/2408/17 відповідно до якої зобов`язано Володарську районну раду передати з державної власності територіальних громад приміщення по АДРЕСА_1 , з метою подальшого відчуження у власність позивача.

Ухвалою судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. від 18.03.2024 рокуцивільну справу прийнято до свого провадження та призначено її до судового розгляду (а.с. 185).

15.11.2023 року представником відповідача ТОВ «Іскра-транс-логістик» адвокатом Вербенком П.О. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки договір міни від 02.12.2004 року, на який він посилається, укладений між Володарською районною радою та позивачем, без дотримання вимоги про нотаріальне посвідчення такого договору. Таким чином, даний договір міни є нікчемним, а тому не являється підтвердженням набуття права власності ОСОБА_1 на спірне приміщення по АДРЕСА_1 . Разом з тим, ТОВ «Іскра-транс-логістик» набуло право власності на дане приміщення за результатами електронного аукціону, який відбувся 05.06.2023 року. В зв`язку з чим між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Іскра-транс-логістик» 10.08.2023 року було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації. Крім того, дане спірне приміщення по АДРЕСА_1 , належало Державі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нежитлову будівлю від 19.12.2001 року, виданим виконавчим комітетом Володарської селищної ради Володарського району Київської області. Також зазначив, що на час укладення договору міни від 02.12.2004 року позивач не мав права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , так як згідно договору дарування нежитлового приміщення від 20.12.2003 року ОСОБА_1 , подарував вищезазначене приміщення Володарській районній раді. Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких порушень порядку проведення електронного аукціону, повній відповідності вимогам чинного законодавства протоколу про результати електронного аукціону, вважає, що підстав для визнання їх недійсними немає (а.с. 29-38).

16.11.2023 року від представника відповідача регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях Курило В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги заявлені позивачем є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, оскаржуваний аукціон проведений з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема Закону України № 2269-VII «Про приватизацію державного та комунального майна», а позивачем жодним чином не доведено в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним аукціон порушує його права та законні інтереси, а відтак відсутність порушеного права позивача є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог (а.с. 57-69).

05.12.2024 року від представника відповідача Державної служби статистики України Вернера І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги заявлені позивачем є необґрунтованими та безпідставними, зважаючи на те, що до повноважень Держстату не належить питання здійснення приватизації та/чи проведення електронних торгів. Пропозиція стосовно передачі будівлі на приватизацію була здійснена відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Крім того, законність дій Держстату підтверджується рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.08.2022 року у справі № 320/6252/20. Враховуючи вищевикладене, зазначив, що органи державної статистики не допускали порушення прав або законних інтересів позивача. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що дії позивача мають ознаки зловживання процесуальним правом, оскільки, справа із спору про той самий предмет і з тих самих підстав вже знаходилась в провадженні Володарського районного суду Київської області та позовні вимоги залишені без задоволення (а.с. 89-123).

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику, оскільки ним не доведено необхідності забезпечення позову та того, що дане забезпечення спрямовано на ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (а.с. 212-213).

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 30.05.2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «Простір ЛТД» відмовлено (т. 2 а.с. 6).

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.06.2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено ( т. 2 а.с. 25-28).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Предстаник відповідача регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях Курило В. у судове засідання не прибув, до суду надав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги не визнає посилаючись на поданий відзив.

Предстаник відповідача Державної служби статистики України Вернер І. у судове засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги не визнає посилаючись на поданий відзив.

Представник відповідача ТОВ «Іскра-транс-логістик» адвокат Вербенко П.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи на стороні позивача Володарської селищної територіальної громади Валенкевич Н.І. у судове засідання не прибула. До суду надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2003 року між ОСОБА_1 та Володарською районною радою в особі голови Володарської районної ради Міняйла І.В. було укладено договір дарування нежитлового приміщення, за умовами якого ОСОБА_1 подарував Володарській районній раді в особі голови Володарської районної ради ОСОБА_2 нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Даний договір посвідчено нотаріусом (а.с. 9).

02.12.2004 року між Володарською районною радою в особі її голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір міни за умовами якого здійснюється обмін приміщення управління статистики по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , на приміщення з комп`ютерним обладнанням та меблями по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с. 8).

Згідно копії рішення Володарської районної ради «Про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 » № 140-21-VI від 09.08.2005 року на підставі заяви ОСОБА_1 надано згоду на безоплатне прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від громадянина ОСОБА_1 належне йому на праві особистої власності нежитлове приміщення загальною площею 59 кв.м., вартістю 43 тис. грн. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 3 вказаного рішення гарантовано ОСОБА_1 , що в разі прийняття до спільної власності територіальних громад приміщення Володарського районного відділу статистики за адресою: вул. Миру, 7, смт. Володарка, буде йому продано по оціночній вартості на момент продажу (а.с. 12).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 року в справі № 810/2408/17 зобов`язано Володарську районну раду Київської області виконати рішення другої сесії двадцять четвертого скликання Володарської районної ради Київської області від 05.07.2002 року № 14-02-ХХIV «Про згоду на прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад району приміщення районного відділу статистики» та рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради Київської області від 09.08.2005 року № 140-21-ІV «Про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 », а саме, вчинити дії, направлені на передачу з державної власності у власність територіальних громад Володарського району Київської області приміщення за адресою: вул. Миру, 7, смт. Володарка, Київська область, з метою подальшого відчуження у власність ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

З копії витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна встановлено, балансоутримувачем державного майна, а саме адміністративної будівлі по АДРЕСА_1 , з 01.01.2015 року є Головне управління статистики у Київській області. Крім того, даний факт підтверджується також довідкою Головного управління статистики у Київській області від 09.03.2016 року (а.с. 64, 62).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 340980287 від 31.07.2023 року вбачається, що власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , є Державна служба статистики України (а.с. 61).

Копією листа Державної служби статистики України від 07.11.2017 року № 16-5-10/1174-17 Володарській районній раді роз`яснено правові засади передачі об`єктів права державної власності в комунальну власність, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» безоплатно з державної власності в комунальну можуть передаватись нерухоме майно для розміщення навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури та спорту, а також нерухоме майно для розміщення органів місцевого самоврядування за умови взяття органами місцевого самоврядування зобов`язання використовувати об`єкти за цільовим призначенням і не відчужувати в приватну власність.

Оскільки у рішенні Володарської районної адміністрації від 12.01.2016 № 33-02 стосовно прийняття у спільну власність територіальних громад Володарського району Київської області нежитлової будівлі (Київська область, смт. Володарка, вул. Миру, 7), яка перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області, не вказано зобов`язання щодо не відчуження будівлі у приватну власність та не зазначено цільове використання, Держстат не може розпочати роботу стосовно підготовки відповідного проекту акта КМУ.

Листом Державної служби статистики України від 12.01.2018 року № 16-5-10/41-18 Володарській районній раді надано відповідь про неможливість продовжити роботу з приводу підготовки проекту акта КМУ про передачу у спільну власність територіальних громад будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 року.

Копією листа Державної служби статистики України Володарській районній раді № 16.5-07/331-20 від 17.02.2020 року повідомляється про пропозицію Фонду державного майна включити будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Державна служба статистики України листом повідомляє Фонд державного майна про передачу зі сфери управління Держстату до сфери управління Фонду державного майна адміністративної будівлі площею 297,9 кв.м. по вул. Миру, 7, смт. Володарка, Київська область (реєстровий номер 02360731.1.АААДЕЖ483), щодо якої будуть додатково надані пропозиції про включення до переліку об`єктів малої приватизації.

На підставі рішення Володарської ради від 24.11.2017 № 194-18-VII остання просить Державну службу статистики України вирішити питання передачі із державної власності до спільної власності територіальної громади Володарського району об`єкта нерухомого майна будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , для використання її з метою розміщення інклюзивно-ресурсного центру.

З копії листа № 02-10-01 від 02.01.2018 року встановлено, що Володарська районна рада Київської області просить повідомити Кабінет Міністрів України, уповноваженого управляти державним майном, МінФін, Фонд державного майна та Мінекономрозвитку, про те, що виконати рішення від 24.11.2017 року є неможливим з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 року № 810/2408/17.

Згідно копій листів Фонду державного майна України № 10-24-586 від 13.01.2020 року та № 10-24-795 від 15.01.2020 року вбачається, що останній просить Державну службу статистики України та Кабінет Міністрів України розглянути питання передачі державного майна, яке не використовується Державною службою статистики України, до сфери управління Фонду державного майна з метою його подальшої приватизації (а.с. 97-117).

Наказом № 316-вс від 12.07.2023 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях затверджено протокол про результати електронного аукціону № SPE001-UA-300 з продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - адміністративної будівлі загальною площею 297,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області, який відбувся 05.06.2023 року.

Згідно протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-300 від 05.06.2023 року, проведеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях адміністративної будівлі загальною площею 297,9 кв.м., за адресою: Київська область, Білоцерківський (Володарський) район, смт. Володарка, вул. Миру, 7, переможцем є ТОВ «Іскра-Транс-Логістик».

Факт купівлі-продажу ТОВ «Іскра-Транс-Логістик» вищезазначеної будівлі підтверджується копією договору №10/23 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації окремого майна - адміністративної будівлі загальною площею 297,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами електронного аукціону № SPE001-UA-300 від 10.08.2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловол С.М. (а.с. 32-36).

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 в справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі №668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 в справі № 6-1884цс15, від 25.11.2015 в справі № 6-1749цс15, від 13.04.2016 в справі № 6-2988цс15, від 29.06.2016 в справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16 та знайшли своє підтвердження в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11. 2018 в справі №465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18 та від 23.01.2019 в справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, постановах Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №201/18443/17, від 26.08.2020 у справі № 640/6302/17 та від 24.09.2020 у справі №372/3181/18.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Разом з тим, суд враховує висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, відповідно до яких, вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Звертаючись з даним позовом позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що проведенням електронних торгів на спірне нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , порушено його законні права, оскільки він має право власності на дане майно, а дії відповідачів є неправомірними.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено того факту, що відповідачами під час проведення електронних торгів було порушено права позивача, як про це зазначає останній, оскільки позивачем не надано суду доказів, на підтвердження наявності у нього права власності на спірне майно.

Крім того, судом встановлено, що власником вищезазначеного майна є Державна служба статистики, а не позивач, а тому суд приймає до уваги доводи відповідачів зазначені у поданих відзивах, щодо відсутності у позивача права власності на спірне майно, оскільки останній не довів обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а також не надав доказів на підтвердження наявності порушень процедури реалізації майна, які могли вплинути на результати електронних торгів, тобто не довів порушення його прав і законних інтересів.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.15, 16, 203, 215, 650, 655, 656, Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державної служби статистики України, товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-транс-логістик», третя особа на стороні позивача Володарська селищна територіальна громада, про визнання електронних торгів та протоколу про результати електронних торгів недійсними відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 29 листопада 2024 року.

Суддя: Т.П. Косович