Справа № 404/6483/17
Номер провадження 2/404/527/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Кіровський районний суд м іста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним та скасування рішення, скасування правовстановлюючих документів та витребування із незаконного володіння земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області в інтересах Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, звернулось до суду з позовом по визнання недійсним та скасування Рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 20.09.2015 року № 4538 «Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 32141039 від 31.10.2016 року з кадастровим номером :39:328:0078 за ОСОБА_1 ; скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , індексний номер: 32141019 від 31.10.2016 року з кадастровим номером :39:328:0077 за ОСОБА_1 ; витребування нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_1 . В обгрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення сесії Кіровоградської міської ради народних депутатів від 21 серпня 2001 року № 1134 земельну ділянку площею 2 668,3 кв.м надано в постійне користування Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції згідно з планом зовнішніх меж землекористування, засвідченого державним актом від 27 грудня 2001 року серії ІІ-КР № 001084 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 1599, кадастровий номер :39:325:0001.Зазначений державний акт на право постійного користування землею наданий у відповідності до свідоцтва про право власності комплексу будівель з 53/100 комплексу будівель загальнодержавної власності від 11 вересня 2001 року № 494 на підставі рішення Кіровоградського міського виконавчого комітету від 26 липня 2001 року № 947. Тобто, земельна ділянка площею 2668,3 кв.м з 2001 року на праві постійного користування належить Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції. Рішенням п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 22 вересня 2015 року № 4538 «Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » передано у власність земельну ділянку площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 , яка перебуває в складі земельної ділянки площею 2668,3 кв.м згідно з планом зовнішніх меж землекористування. Позивач зазначав, що рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 22 вересня 2015 року № 4538 порушує права та інтереси Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції та позбавляє права користуватися земельною ділянкою, яка належить їм на праві власності. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 02 жовтня 2015 року оформив право власності на вказану земельну ділянку згідно зі свідоцтвом про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , яку в подальшому продав ОСОБА_4 , оформивши дану угоду договором купівлі-продажу від 13 жовтня 2015 року серія № 2150. ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу серія та номер: 38 від 14 січня 2016 року продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 , який, в свою чергу, як власник земельної ділянки, поділив її на дві частини і в жовтні 2016 року продав обидві сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :39:325:0078 та :39:325:0077 ОСОБА_1 згідно з договорами купівлі-продажу від 26 жовтня 2016 року № 2771 та від 26 жовтня 2016 року № 27710. Позивач зазначав, що державний акт від 27 грудня 2001 року серії НОМЕР_2 на право постійного користування землею Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградської області на сьогоднішній день є дійсним, тому рішення Кіровоградської міської ради від 21 серпня 2001 року № 1134 на підставі якого надано в постійне користування земельну ділянку, площею 2668,3 кв.м Кропивницькій об`єднаній державній податковій інспекції, є чинним, і підтверджє факт права власності за Кропивницькою об`єднаною державною податковою інспекцією. Позивач стверджував, що звертався з позовом до суду про визнання рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 20 вересня 2015 року № 4538 «Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » недійсним. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року у справі № 912/952/16 позов Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним та скасування рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 20 вересня 2015 року № 4538 «Про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » задоволено повністю. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у справі № 912/952/16, третя особа у справі ОСОБА_1 оскаржила рішення в апеляційному порядку. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19 квітня 2017 року рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції відмовлено в повному обсязі. А відтак, позивач звернувся до суду з відовідним позовом.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (том 3, а.с. 70-79).

За результатами перегляду рішення апеляційною та касаційною інстанцією справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том 4, а.с. 61-68).

Цивільну справу прийнято до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (ухвала судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 березня 2020 року, том 4, а.с. 72-74).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 квітня 2020 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (том 4, а.с. 107-109).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 22367 від 26.06.2020 року) в якому остання заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що право витребовувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна. Доказів набуття у встановленому законом порядку права власності на вищезазначену земельну ділянку позивачем не надано. Станом на сьогоднішній день позивач просить суд захистити право власності на земельну ділянку, яке у нього відсутнє та застосувати спосіб захисту порушеного права всупереч змісту статтей 378, 388 Цивільного кодексу України. Крім того, позивач просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, при цьому задоволення позовних вимог в даній частині пов`язано виключно з рішенням суду винесеним на користь позивача за наслідками розгляду його вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного заволодіння ОСОБА_1 прийнятим в порядку статтей 378, 388 Цивільного кодексу України. Тобто дана вимоги позивача є похідною та залежить від задоволення позову в частині витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 . Зазначає, що згідно з рішенням Кіровоградської міської ради від 21.08.2001 року № 1134 та Державним актом на право постійного користування землею серії II-КР № 001084 позивач є користувачем спірної земельної ділянки. Отже, на сьогоднішній день вимога позивача про витребування земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного заволодіння відповідача є безпідставною. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, які є чинними та такими, що не оспорюються. Вказує, що рішення Кіроовградської міської ради № 4538 від 20.09.2015 року є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, що вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Таким чином, вимоги, предметом яких є рішення Кіровоградської міської ради № 4538 від 20.09.2015 року, не можуть бути задоволені, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту з урахуванням того, що скасування цього рішення не породжує наслідків для сторін. Крім того, надані позивачем в якості доказі технічна документація по відновленню меж земельної ділянки засвідчує лише той факт, що межі в натурі не виносились, межові знаки станом на травень 2016 року не встановлені, і встановити фактичне користування позивачем, неможливо. А відтак, происть суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі ( том 4, а.с.132-143).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 вересня 2020 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (том 4, а.с.212-213).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання (том 4, а.с.228).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 жовтня 2020 року змінено експертну установу, якій доручено проводити судову земельно-технічну експертизу, призначену ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 вересня 2020 року. Проведення, призначеної ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 вересня 2020 року судової земельно-технічної експертизи доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (том 4, а.с.233).

Під час здійснення підготовчого провадження поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання (ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 січня 2021 року; том 4, а.с.238).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 січня 2021 року клопотання експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз задоволено. Зобов`язано сторони встановити на земельних ділянках межові знаки чи тверді межі у вигляді парканів для можливості визначення розташування на місцевості між досліджуємих земельних ділянок відповідно до статті 55 Закону України «Про землеустрій». Призначено дати та час огляду об`єктів дослідження, а саме: 15 березня 2021 року о 10 год. 00 хв.; 18 березня 2021 року о10 год. 00 хв.; 22 березня 2021 року о 10 год. 00 хв. Зобов`язано сторони надати експерту для огляду об`єкти дослідження та забезпечити належними умовами для проведення огляду, а саме: вільний доступ до об`єктів, можливість безперешкодного огляду, можливість проведення фотозйомки. Погоджено більш тривалий строк проведення експертизи, тобто понад 90 календарних днів. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. (том 5, а.с.4-5).

На адресу Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за № 4730/4731/20-27 від 16.03.2021 року (вх. № 10592 від 17.03.2021 року) про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи (том 5, а.с. 6-7).

У зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 березня 2021 року понволено провадження у справі, призначено підготовче засідання (том 5, а.с.8).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 квітня 2021 року клопотання експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз задоволено. Зобов`язано сторони встановити на земельній ділянці загальною площею 0,2668 га (2668,3 кв.м.) кадастровий номер :39:325:0001, що розташована у АДРЕСА_3 , межові знаки чи тверді межі у вигляді парканів для можливості визначення розташування на місцевості меж даної ділянки. Призначено дати та час огляду об`єктів дослідження, а саме: 14 квітня 2021 року о 10 год. 00 хв.; 20 квітня 2021 року о10 год. 00 хв.; 12 травня 2021 року о 10 год. 00 хв. Зобов`язано сторони надати експерту для огляду об`єкти дослідження та забезпечити належними умовами для проведення огляду, а саме: вільним доступом до об`єкту, можливість безперешкодного огляду, можливість проведення фотозйомки. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (том 5, а.с.37).

Під час проведення експертизи до суду надійшли клопотання представника позивача Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

Для вирішення поданих позивачем клопотань, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 травня 2021 року поновлено провадження у справі (том 5, а.с.71).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 липня 2021 року у задоволенні клопотання позивача (вх. № 14512 від 13.04.2021 року) про залучення до участі у справі правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, відмовлено (том 5, а.с.81).

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда представником позивача подано клопотання (вх. № 26110 від 14.07.2021 року) про здійснення процесуального правонаступництва шляхом заміни первісного позивача Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на правонаступника на належного позивача Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (том 5, а.с. 83-100).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 липня 2021 року за клопотанням представника позивача (вх. № 26110 від 14.07.2021 року) залучено до участі у цивільній справі № 404/6483/17, номер провадження 2/404/527/20 правонаступника позивача Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (том 5, а.с. 104-105).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 липня 2021 року клопотання представника позивача (вх. № 14508 від 13.04.2021 року; вх. № 14510 від 13.04.2021 року; вх. № 14511 від 13.04.2021 року, том 5, а.с. 107-108), задоволено. На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України витребувано у Головного управлінні Держгеокадастру у Кіровоградській області технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :39:325:0073 виготовлену Приватним підприємством «Альфа-Земпроект». Залучено Державне підприємство «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», що володіє необхідними технічним і технологічним забезпеченням та у складі якого працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, для встановлення на спірній земельній ділянці площею 0,2668 га, кадастровий номер :39:325:0001, що розташована по АДРЕСА_3 , межових знаків чи твердих меж у вигляді парканів для можливості визначення розташування на місцевості меж даної земельної ділянки. Зобов`язано ОСОБА_1 встановити на земельних ділянках площею 0,0650 га, кадастровий номер :39:325:0078 та :39:325:0077, що розташовані по АДРЕСА_1 межові знаки чи тверді межі у вигляді парканів для можливості визначення розташування на місцевості меж досліджуємих ділянок. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (том 5, а.с.107-108).

На адресу Кіровського районного суду міста Кіровограда надійщов висновок експерта за результатми проведення судової земельно-технічної експертизи за № 4730/4731/20-27/5343-5348/21-27 від 20.12.2021 року (вх. № 2888 від 25.01.2022 року) (том 5 а.с. 137-176).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (том 5, а.с.177).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 5, а.с.202-203).

Через канцелярію суду позивачем подано письмові пояснення (вх. № 24273 від 05.09.2022 року) в яких останній зазначає, що висновок експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.12.2021 року № 4730/4731/20-57/5343-5348/21-27 є доказом у справі, що свідчить про наявність обставин, які входять до предмету доказування, а саме: факт накладання земельних ділянок з кадастровими номерами :39:325:0077 та :39:325:0078 на земельну ділянку, що належить на праві постійного користування позивачу кадастровий номер :39:325:0001. Отже, оскільки добросовісним набувачем в даному випадку є ОСОБА_1 , відповідно контролюючий орган, а саме: позивач має право звернутись до суду з позовом про витребування майна (том 5, а.с.212-214).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 14 листопада 2024 року представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання (вх. № 47117 від 14.11.2024 року) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (том 6, а.с.120-121).

Прдеставник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. В судове засідання призначене на 14 листопада 2024 року відповідач не з`явилась, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 38869 від 24.09.2024 року) про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, у задоволенні позову просять відмовити повному обсязі (том 6, а.с.102-104).

Відповідач Міська рада міста Кропивницького в підготовчому засіданні щодо суті спору зазначив на розгляд суду. В судове засідання призначене на 14 листопада 2024 року відповідач не з`явився, подав до суду заяву (вх. № 13243 від 05.04.2021 року) про розгляд справи за його відсутності (том 5, а.с.35).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (том 6, а.с.115, 117-118), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

На підставі рішення двадцять першої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від21серпня 2001 року №1134 Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції, правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, надано у постійне користування земельну ділянку площею 2668,3 кв.м, для розміщення адміністративного будинку по Глінки, 2 (том 1, а.с.12).

06 грудня 2001 року на підставі зазначеного рішення складено акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі за адресою: Глінки, 2 ) (том 1, а.с.10).

Судом встановлено, що на підставі рішення двадцять першої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 21.08.2001 року №1134 Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції, правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, надано у постійне користування земельну ділянку площею 2668,3 кв.м, для розміщення адміністративного будинку, по АДРЕСА_3 (том 1, а.с.12).

06 грудня 2001 року на підставі зазначеного рішення складено акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі за адресою: АДРЕСА_3 ).

На вказаній земельній ділянці розташований комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_3 , з яких 53/100 частиникомплексу будівель належить Державі в особі Верховної Ради України та перебуває в оперативному управлінні Державної податкової адміністрації України.Зазначенепідтверджується Свідоцтвом про право власності, яке видане на підставі рішення Кіровоградського міськвиконкому від 26.07.2001р. № 947 від 11.09.2001року № 494 (реєстраційний № 1 від 18.09.2001 року) (том 1, а.с. 86), та Актом приймання-передачі нерухомого майна від 12.03.2001 року, відповідно до якого Редакційно-видавничий корпус передається в оперативне управління Державної податкової адміністрації України з постановкою на балансовий облік у Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (том 1, а.с.18-20).

В подальшому, позивачу на цю земельну ділянку видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КР № 001084 від 27.12.2001 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 1599, кадастровий номер :39:325:0001 (том 1, а. с. 9-10).

З 2001 року до теперішнього часу вищевказана земельна ділянка площею 2668,3 кв м перебуває у постійному користуванні позивача.

В свою чергу, рішенням сорок дев`ятої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4234 № 4234 "Про надання ОСОБА_2 безоплатно дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0650 га - землі одно-та двоповерхової житлової забудови для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 01.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі.

Контроль за виконанням даного рішення покладено на постійну комісію міської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Рішенням п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 22.09.2015 року № 4538 "Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 " затверджено ОСОБА_2 землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0650 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);- передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0650 га - землі одно- та двоповерхової житлової забудови (КВЦПЗ 01.01) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), (кадастровий номер :39:325:0073) за рахунок земель житлової та громадської забудови; зобов`язано ОСОБА_2 зареєструвати право на земельну ділянку, передану у власність, згідно з чинним законодавством України; контроль за виконанням даного рішення покладено на постійну комісію міської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_5 (том 1, а.с.8).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним та скасування рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 22.09.2015 року № 4538 "Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", з посиланням на порушення прав позивача та норм закону, зокрема, приписів частин першої статті 23, статтей 90, 93, частин першої, другої статті 116, статтей 125, статтей 152 Земельного кодексу України, статтей 15,16, 391 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та тексту оспорюваного рішення, земельна ділянка площею 0,0650 га, по АДРЕСА_1 , яку спірним рішенням відповідача передано ОСОБА_2 безоплатно у власність, належала до земель житлової та громадської забудови та перебувала у запасі.

Із тексту листа Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 14.04.16 р. № 340 вбачається, що при передачі земельної ділянки ОСОБА_2 в проекті землеустроющодо відведення земельної ділянки площею 0,0650 га, наявність державного акту на право постійного користування землею не було враховано ( том 2, а.с.119).

Причиною не врахування державного акту на право користування земельною ділянкою, виданого 21.12.2001року Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції, під час надання ОСОБА_2 земельної ділянки, ймовірно стала та обставина, що позивачем не було занесено свій кадастровий номер до Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим ні Кіровоградській міській раді, ні Управлінню Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області не було відомо про право користування об`єднаною державною податковою інспекцією суміжною зі спірною земельною ділянкою. У публічній кадастровій карті України відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :39:325:0001 на момент прийняття оспорюваного рішення відповідача були відсутні.

При цьому, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 року, рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.01.2017 року у справі №912/952/16 за позовом Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до Кіровоградської міської ради, третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення - скасовано повністю та прийнято нове рішення. У задоволенні позовних вимог Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, до Кіровоградської міської ради про визнання недійсним та скасування Рішення п`ятдесят другої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 22.09.2015 року №4538 Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 - відмовлено у повному обсязі (том 1, а.с.91-98).

Постановою Вищого господарського суду України від 13 грудня 2017 року у задоволенні касаційної скарги Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, відмовлено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 року у справі № 912/952/16 залишено без змін (том 1, а.с.182-185).

Судовим рішенням апеляційної інстанції було зазначено, що з метою встановлення факту наявності чи відсутності у діях відповідача Кіровоградської міської ради порушень земельного законодавства в частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 , та з`ясування питання чи входить до складу земельної ділянки площею 2668,3 кв.м, належної позивачеві на праві постійного користування спірна земельна ділянка площею 0,0650 га, надана ОСОБА_2 оспорюваним рішенням, була призначена судова земельно-технічна експертиза. Кіровоградським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було надано висновоквід 03.11.2016 року № 853-854. При цьому, апеляційна інстанція погодилася із доводами апелянта, що означений висновок експертизи містить вірогідні висновки щодо поставлених на вирішення експертизи питань, оскільки не містить конкретних даних щодо того, яким чином відбувається таке накладення земельних ділянок, на підставі яких межових знаків, що характеризують спірну земельну ділянку, судовий експерт дійшов до такого висновку, та чому наявні у справі графічні матеріали щодо досліджуваних земельних ділянок(їх розміру, площі та конфігурації) вказують тільки на можливе незначне перетинання окремих частин цих земельних ділянок по їх межах.

Водночас, згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 404/6483/17 номер провадження 2/404/527/20 від 20 грудня 2021 рку за № 4730/4731/20-27/5343-5348/21-27 наданого Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз:на місцевості межа земельної ділянки загальною площею 0,2668 га (2668,3 кв.м) кадастровий номер :39:325:0001, яка надана Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекціїГоловного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області у постійне користування для розміщення адміністративного будинку, що розташована у АДРЕСА_3 не відповідає межам, вказаним у державному акті на право постійного користування серії ІІ-КР № 001084 виданого 27 грудня 2001 року. Земельна ділянка, що належить позивачу Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) кадастровий номер :39:325:0001, площею 0,2668 га. частково накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами :39:325:0077 та :39:325:0078, площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 . Площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :39:325:0077 площею 0,0325 га по АДРЕСА_1 на земельну ділянку, що належить позивачу Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) кадастровий номер :39:325:0001, площею 0,2668 га, складає 0,0271 га.Конфігурація накладання представляє собою чотирикутник з розмірами меж по периметру 12,24 м + 22,47 м + 11,84 м + 22,62 м. Площа накладання земельної ділянки з кадастровим номером :39:325:0078 площею 0,0325 га по АДРЕСА_1 на земельну ділянку, що належить позивачу Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області)кадастровийномер:39:325:0001, площею 0,2668 га, складає 0,0323 га. Конфігурація накладання представляє собою чотирикутник з розмірами меж по периметру 14,49 м + 22,28 м + 14,42 м + 22,47 м. Визначити чи співпадають координати земельної ділянки Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції зазначені у правовстановлюючих документах, координатам, зазначеним у правовстановлюючих документах земельних ділянок ОСОБА_1 не надається можливим у зв`язку з відсутністю будь-яких координат у правовстановлюючих документах на земельні ділянки. Коректно відповісти на питання «Чи входять земельні ділянки, кадастровий номер :39:325:0077 та № :39:325:0078 по АДРЕСА_1 площею 0,0650 га до складу земельної ділянки кадастровий номер :39:325:0001 площею 0,2668 га, яка належить на праві постійного користування Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції, правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області згідно Державного акта від 27.12.2001 серії ІІ-КР № 001084?» надається можливим у редакції «накладання» земельних ділянок, кадастровий номер :39:325:0077 та № :39:325:0078 по АДРЕСА_1 площею 0,0650 га на земельну ділянку кадастровий номер :39:325:0001 площею 0,2668 га, яка належить на праві постійного користування Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області), а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :39:325:0077 площею 0,0325 га по АДРЕСА_1 накладається на земельну ділянку, що належить позивачу Кіровоградськійоб`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) кадастровий номер :39:325:0001 площею 0,2668 га. Площа накладання складає 0,0271 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :39:325:0078 площею 0,0325 га по АДРЕСА_1 накладається на земельну ділянку, що належить позивачу Кіровоградській об`єднаній державній податковій інспекції (правонаступником якої є Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) кадастровий номер :39:325:0001, площею 0,2668 га. Площа накладання складає 0,0323 (том 5, а.с.137-176).

За приписами статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Так, відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Що стосується земельних ділянок, то стаття 152 Земельного кодексу України визначає способи захисту прав на земельні ділянки та при цьому встановлює, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 153 Земельного кодексу України, яка встановлює гарантії права власності на земельну ділянку, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Щодо відповідальності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за порушення права власності на землю, то згідно зі статтею 154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

За приписами статті 155 Цивільного кодексу України відповідальність органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок, полягає в тому, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власності, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває прав власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Аналіз змісту статті 388 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений даною нормою спосіб захисту прав у вигляді витребування майна, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, застосовується у випадку відсутності між сторонами договірних відносин і не потребує визнання недійсним як цивільно-правової угоди, так і виданого на підставі цієї угоди державного акта.

Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється, відтак право позивача на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову до набувача.

Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди.

При цьому, статтею 346 Цивільного кодексу України не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника.

Відповідно достатті 153 Земельного кодексу України, яка встановлює гарантії права власності на земельну ділянку, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Щодо відповідальності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за порушення права власності на землю, то згідно зі статтею 154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.

За приписами статті 155 Цивільного кодексу України відповідальність органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за видання актів, які порушують права власників земельних ділянок, полягає в тому, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержані у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Підставою для відмовиу затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (частина тринадцята 13статті 123 Земельного кодексу України).

Порядок вирішення питань, пов`язаних із забудовою територій, врегульований також Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", положення частини другої статті 16 та частин четвертої статті 26 якого визначають, зокрема, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Окремо Законом України "Про землеустрій" врегульовано також питання розробки проектів землеустрою. Так за статтею 50 цього Закону, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються уразі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи доказами, прийняттю відповідачем оспорюваного рішення передувало інше рішення відповідача, яким було надано згоду на надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а після прийняття рішення про затвердження розробленого проекту землеустрою передано у власність ОСОБА_2 спірну земельну ділянку, право власності на яку було зареєстровано у встановленому порядку з присвоєнням відповідного кадастрового номера (том 2, а.с.50-51).

Таким чином, ОСОБА_2 реалізовував своє право на отримання у власність означеної земельної ділянки в порядку, встановленому чинним законодавством, а відповідач, приймаючи оспорюване рішення, реалізовував свої повноваження в сфері земельних відносин та містобудування.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституціїабо законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних актів належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Аналогічний правовий висновок неодноразово викладався Верховним Судом України у інших справах, зокрема: в постанові від 06.10.2015року у адміністративній справі №21-1306а15, в постанові від 06.07.2016року в господарській справі №3-514гс16, в постанові від 12.10.2016 року в господарській справі №3-527гс16, в постанові від 19.10.2016року в господарській справі №3-806гс16, в постанові від 09.11.2016 року в господарській справі №3-108гс16.

Відповідно до пункту 15 частини першоїстатті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституціїчи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах їх повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Згідно з частиною дев`ятою статті 59 цього Закону рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку. Системний аналіз наведених положеньКонституціїі законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Тому, якщо рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, то воно не може бути в подальшому скасоване органом місцевого самоврядування.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №21-1457а15.

У даній справі судом встановлено, що на підставі рішення відповідача фізична особа отримала право власності на земельну ділянку. Отже, таке рішення не може бути в подальшому скасоване органом місцевого самоврядування.

Із наведених вище положень законодавства та правових позицій Конституційного Суду України та Верховного Суду України випливає також те, що право на зміну та скасування власних рішень закріплене законодавством саме за органом місцевого самоврядування, а суд наділений правим визнання оспорюваних рішень органів місцевого самоврядування незаконними або недійсними, з підстав встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що первісно на спірній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 знаходився 2-х квартирний житловий будинок, який було побудовано в 1959 році для проживання працівників одного з підприємств міста, який останній раз було зареєстровано за Кіровоградським міськвиконкомом, згідно реєстраційного посвідчення від 02.06.1987 року.

На підставі листа Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради №2629/17-у від 22.11.2010 року про погашення правоустановчих документів, державним реєстратором 28.10.2011року було прийнято рішення про державну реєстрацію припинення права власності на знищений житловий будинок по Слави 4, а 10.12.2010 року складено Акт знищення, яким зафіксовано знищення цього об`єкту нерухомого майна. В зв`язку зі знищенням вказаного домоволодіння право власності було припинено, а земельна ділянка зарахована до земель резерву міста.

Заявою від 07.03.2015року ОСОБА_2 (учасник АТО) звернувся до Кіровоградської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,065 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (том 2, а.с.21).

В подальшому первісний власник земельної ділянки ОСОБА_2 її громадянину ОСОБА_4 .

В матеріали справи надано копію договору купівлі-продажу від 14 січня 2016року, згідно з яким ОСОБА_4 (продавець) продав, а ОСОБА_3 (покупець) купив земельну ділянку загальною площею 0,0650 в межах згідно з планом, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :39:325:0073, цільове призначення земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,065 га. Право власності за цим договором, що був нотаріально посвідчений, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з цього реєстру за станом на 20.01.2016року (том 2, а.с.55-58; том 1, а.с.99-101).

Поділ земельної ділянки з кадастровим номером :39:325:0073 та реєстрацію припинення права власності на цей об`єкт, які проведено відповідно 13.10.2015 року та 26.08.2016 року, підтверджено в матеріалах даної справи відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 2, а.с.113-115).

15.04.2016 року ОСОБА_3 був виданий Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради Будівельний паспорт на об`єкт - будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_3 як власник земельної ділянки, користуючись своїми правами власника прийняв рішення про поділ земельної ділянки.

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 продав обидві сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :39:325:0078 та :39:325:0077 ОСОБА_1 , згідно з договорами купівлі-продажу від 26.10.2016 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за станом на 31.10.2016року власником обох земельних ділянок з кадастровими номерами :39:325:0078 та :39:325:0077 є ОСОБА_1 (том 1, а.с.99-101).

Тобто наразі спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності фізичної особи ОСОБА_1 , як дві окремі земельні ділянки за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а на цій земельній ділянці фактично знаходиться об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи вищенаведене, вимоги, предметом яких є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово із прийняттям якого виникають правовідносини пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не можуть бути задоволені, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря (користувача) земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 року у справі № 21-405а14, та у постанові Вищого Господарського Суду України від 24.05.2016 року у справі №912/627/15-г.

Відтак, матеріалами справи беззаперечно підтверджено, що на теперішній час оспорюване рішення Кіровоградської міської ради від 20.09.2015року №4538 "Про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 є виконаним, як ненормативний правовий акт місцевого самоврядування одноразового застосування, а передана за цим рішенням спірна земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 у вигляді двох окремих ділянок, на якій фактично розміщено об`єкт нерухомого майна, збудований після прийняття спірного рішення.

Отже, рішення Кіровоградської міської ради № 4538 від 20.09.2015 року є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, що вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Таким чином, вимоги предметом яких є рішення Кіровоградської міської ради № 4538 від 20.09.2015 року не можуть бути задоволені, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не породжує наслідків для сторін.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :39:325:0078 та :39:325:0077, та витребування нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першоїстатті 190 Цивільного кодексу Українимайном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном, з підстав, передбачених статтею 388 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Згідно з положеннями статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 674/31/15-ц (провадження № 14-288цс18), у постанові Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 359/11887/21 (провадження № 61-7085св23).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинне здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

«Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 вересня 2015 року Кіровоградська міська рада прийняла рішення, яким передала ОСОБА_2 , безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0650га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 02 жовтня 2015 року останній отримав свідоцтво про право власності та здійснив державну реєстрацію права власності на неї.

13 жовтня 2015 рокуза договором купівлі-продажу ОСОБА_2 продав вищевказану земельну ділянку ОСОБА_4 .

14 січня 2016 року задоговором купівлі-продажу ОСОБА_4 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_3 , який користуючись своїми правами власника на розпорядження останньою поділив її на дві частини.

Також реалізуючи свої правомочності власника в жовтні 2016 року ОСОБА_3 продав спірні земельні ділянки ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу.

Отже станом на сьогоднішній день, ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, які є чинними та такими, що не оспорюються.

Голове управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, обґрунтовуючи позовну вимогу про витребування у ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок, вказує на те, що згідно з рішенням Кіровоградської міської ради від 21.08.2001 року № 1134 та Державним актом на право постійного користування землею серії II-КР № 001084 він є користувачем проте не власником останньої.

Доказів набуття у встановленому законом порядку права власності на вищевказану земельну ділянку позивачем не надано.

Отже, позивач просить суд захистити право власності на земельну ділянку, яке у нього відсутнє та застосувати спосіб захисту порушеного права всупереч змісту статтей 378, 388 Цивільного кодексу України, а відтак вказана вимога в даній частині є необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Оскільки, позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є похідними вимогами та залежать від задоволення позовної заяви в частині витребування земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_1 , та враховуючи що судом позовна вимога про витребування нерухомого майна визнана судом необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає, а отже і похідні від неї вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 також задоволенню не підлягають.

Крім того, варто зауважити, що за висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 404/6483/17 номер провадження 2/404/527/20 від 20 грудня 2021 рку за № 4730/4731/20-27/5343-5348/21-27 наданого Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивачакадастровий номер :39:325:0001, площею 0,2668 га., частково накладається на земельні ділянки з кадастровими номерами :39:325:0077 та :39:325:0078, площею 0,0650 га по АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач заявляє та підтримує позовні вимоги про витребування у ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок в повному обсязі, хоча з висновку експерта слідує лише часткове накладення земельних ділянок відповідача з земельною ділянкою, що знаходиться в користуванні позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України є безпідставними, необгрунтованими, та такими, що задовленню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу Ураїни покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 152, 153, 154Земельного кодексу України, статтями 155, 190, 319, 330, 346, 387, 388, 393, 393 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 11, 13, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним та скасування рішення, скасування правовстановлюючих документів та витребування із незаконного володіння земельної ділянки, відмовитив повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, ; місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 55;

Відповідач:Міська рада міста Кропивницького; місцезнаходження: 25022, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспективна, будинок № 41;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору настороні відповідачів: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору настороні відповідачів: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_6 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення суду складено 25.11.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда