Справа № 758/6995/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Омельченко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми О.О.

Зазначав, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист, виданий Подільським районним судом м. Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості за у розмірі 19 921 дол. США, еквівалент суми у розмірі 157 987 грн. 47 коп.

Приватним виконавцем у постанові від 12.04.2019 змінено еквівалент суми у гривнях та визначеного його у розмірі 534 480 грн. 43 коп., який перевищує розмір еквіваленту, зазначеного у рішенні суду.

Таким чином, приватний виконавець самостійно збільшила розмір боргу майже на 400 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, скаржник просив визнати протиправними дії приватного виконавця Суліми О.О. та скасувати постанову приватного виконавця від 12.04.2019 відповідно до якої змінено еквівалент суми боргу.

У письмових поясненнях приватний виконавець Суліма О.О. проти задоволення скарги заперечила вказавши на її необґрунтованість та просила відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання скаржник не з`явився, від нього в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Приватний виконавець та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 28.02.2011 у справі № 2-6396/10 задоволено частково позов ОСОБА_3 до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1 про стягнення суми, трьох процентів річних, пені, відшкодування моральної шкоди та стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 19 921 дол. США еквівалент суми 157 987 грн. 47 коп. суми за договором підряду та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

05.10.2011 у справі № № 2-6396/10 Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

14.12.2011 державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві Бабенко О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шемберко О.П. передано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Сулімі О.О. виконавчий лист № 2-6396, виданий 05.10.2011 Подільським районним судом м. Києва про стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 158 107 грн. 47 коп.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми О.О. від 12.04.2019 прийнято виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6396 виданий 05.10.2011 Подільським районним судом м. Києва про стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 158 107 грн. 47 коп.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми О.О. від 12.04.2019 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 змінено еквівалент суми боргу згідно курсу НБУ станом на 12.04.2019.

Обґрунтовуючи постанову, приватний виконавець вказав на те, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6396, виданого 05.10.2019 Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 19 921 дол. США еквівалент суми 157 987 грн. 47 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Оскільки на момент прийняття виконавчого провадження сума боргу 19 921 дол. США згідно курсу НБУ станом на 12.04.2019 становить еквівалент суми 534 480 грн. 43 коп., загальна сума стягнення складає 534 600 грн. 43 коп.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми О.О. від 20.01.2021 закінчено виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним його виконанням у повному обсязі.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України "Про виконавче провадження". Так, відповідно до частин першої-третьої цієї статті у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Як установлено судом, виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим Подільським районним судом м. Києва на підставі рішення цього суду від 28.02.2011 яким було стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму за договором підряду в іноземній валюті із визначенням її еквіваленту в гривні за офіційним курсом НБУ станом на час ухвалення рішення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, суд вирішив стягнути з боржника грошові кошти саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням судового рішення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18).

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи вищевикладене, належним виконанням рішення Подільського районного суду м. Києва від 28.02.2011 є стягнення суми в іноземній валюті за курсом валюти на дату платежу, а у випадку виконання рішення частинами - за курсом валюти на дату кожного з платежів.

Приватний виконавець виходив з еквіваленту стягнутої заборгованості в іноземній валюті станом на день винесення ним відповідних рішень, що не є зміною розміру визначеної рішення суду заборгованості, як помилково вважає заявник.

Отже, доводи заявника про необхідність зазначення суми заборгованості відповідно до резолютивної частини рішення суду не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Таким чином, правових підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 450-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Суліми Олени Олександрівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 25.11.2024.

СуддяС. С. Захарчук