Справа № 686/9993/24
Провадження № 2/686/3749/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

та її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання, укладений між її померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_4 та відповідачем 14 серпня 2023 року, посилаючись на те, що він помилився щодо обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні відповідач та її представник проти позову заперечують, посилаючись на те, що укладений договір відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, 14 серпня 2023 року між батьком позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за яким остання зобов`язується довічно матеріально його забезпечувати, а той передати у її власність квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 229 ч. 1 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 203 ч. ч. 1-3, 5 та 6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначається, що відповідно до вимог ст. ст. 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

У постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року (справа №759/17065/14-ц) зроблено висновок по застосуванню ст. 229 ЦК України та вказано, що "під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі ст. 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення. Під природою правочину слід розуміти сутність правочину, яка дозволяє відмежувати його від інших правочинів. Причому природа правочину охоплюватиме собою його характеристику з позицій: а) оплатності або безоплатності (наприклад, особа вважала, що укладає договір довічного утримання, а насправді уклала договір дарування); б) правових наслідків його вчинення (наприклад, особа вважала, що укладає договір комісії, а насправді це був договір купівлі-продажу з відстроченням платежу)".

У постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року (справа №638/2304/17) наявний висновок, що "недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим".

На момент укладення договору ОСОБА_4 виповнилось 67 років, він важко хворів. У нього була донька - позивач у справі та спадкоємиця першої черги. Похилий вік та стан його здоров`я також сприяли не відповідності його уявленню про природу та елементи вчинюваного ним правочину.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 203 ч. ч. 1-3, 5 та 6, 215 ч. 1, 229 ч. 1, 626 ч. 1 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 14 серпня 2023 року та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Твердохлібом Валерієм Петровичем (зареєстровано в реєстрі за №1071).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

19.07.2024