Справа № 712/8570/24
Провадження № 2/712/2739/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду міста Черкас Пересунько Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з коштів,

в с т а н о в и в:

16 липня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить визнати неправомірними дії ДВС щодо накладення арешту на кошти та скасувати постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника від 23 вересня 2023 року в частині накладення арешту на кошти на її банківському рахунку.

Позов обгрунтовано тим, що вона є боржницею у виконавчому провадженні № 63533727 з виконання виконавчого листа, виданого 29 листопада 2010 року Соснівським районним судом міста Черкаси. У березні 2024 року зазначене виконавче провадження було закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», але арешт на її грошові кошти не знято.

У відповідь на звернення позивачки щодо зняття арешту з грошових коштів на банківському рахунку, у Другому відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції її повідомили, що вона також є боржником в іншому виконавчому провадженні № 51408280 з виконання виконавчого листа № 200/12801/14 Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська про стягнення з неї боргу.

У зв`язку з накладенням арешту на її пенсійний рахунок, із жовтня 2023 року вона не може отримувати належну їй пенсію, яка є єдиним джерелом існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Крім того, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Як убачається із доданих до позовної заяви матеріалів, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовив у знятті арешту з рахунків позивачки у зв`язку з непогашенням нею боргу в межах виконавчого провадження № 51408280 з виконання виконавчого листа № 200/12801/14 Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є боржником у вказаному виконавчому провадженні, то вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З огляду на викладене, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з коштів.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.В. Пересунько