Справа №569/8578/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_3 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором позики №75461819 від 08 червня 2021 року в розмірі 44 979,45 грн, з яких: 14 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 079,45 грн - сума заборгованості за відсотками.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №75461819, за яким останній отримав позику.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 979,45 грн, з яких: 14 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 079,45 грн - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за Договором позики №75461819 в розмірі 44 979,45 грн, з яких: 14 900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 079,45 грн - сума заборгованості за відсотками.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2024 року позов задоволено повністю.

12 серпня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подано заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2024 року було поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято вказану заяву до розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2024 року заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 червня 2024 року скасовано і призначено справу до розгляду.

02 жовтня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подано відзив на позову заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову.

У відзиві вказує, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надання кредиту відповідачу, зокрема доказів перерахування коштів на рахунок відповідача, при цьому відповідач заперечує факт їх отримання.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку неможливо встановити, на якій підставі та за який період позивач нараховує заборгованість за відсотками. При цьому, як вбачається із долученого до позовної заяви Договору позики № 75461819 від 08 червня 2021 року в кредит надавалися кошти в розмірі 14 900,00 грн строком на 30 днів, тобто до 08 липня 2021 року, під 1,99% на добу, знижена процентна ставка 0,70%. В свою чергу у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору позики № 75461819 від 08 червня 2021 року, визначено загальну вартість кредиту у розмірі 18 013,36 грн, з яких 3 113,36 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом. Також у п. 2.3. Договору позики № 75461819 від 08 червня 2021 року вказано, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день у розмірі 2,70% не застосовується в період карантину. А право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак розмір нарахованих за кредитним договором відсотків за користування кредитом не може перевищувати визначену у Додатку №1 до Договору позики № 75461819 від 08 червня 2021 року суму, а саме 3 113,36 грн. Окрім того, відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором під час дії карантину та воєнного стану.

Також, на підтвердження свого права вимоги позивачем долучено лише копію окремих сторінок Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, копію Акту прийому-передачі реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та витяг з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Проте, до позовної заяви не долучений Реєстр боржників № 11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками, а доданий лише документ під назвою витяг з Реєстру боржників №11, який не засвідчено підписами обох сторін Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та не скріплено їх печатками, він містить лише підпис представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», який навіть не підписував вказаний Договір факторингу, а тому долучений витяг не може вважатися належним та допустимим доказом передачі права вимоги до відповідача на користь позивача.

Окрім того, Договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року було укладено ще до моменту виникнення у первісного кредитора права вимоги до відповідача, адже відповідно до умов Договору позики №75461819 від 08 червня 2021 року дата повернення позики 08 липня 2021 року, а її загальна вартість - 18 013,36 грн, тобто на момент укладення Договору факторингу у первісного кредитора не існувало права вимоги до відповідача на суму 44 979,45 грн.

16 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_4 подав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі.

Щодо переходу прав вимоги просив з метою надання вичерпної інформації по справі приєднати до матеріалів справи копію Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. І враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, позивачем було надано виксерокопіювання (Витяг) з Реєстру боржників, що містить лише дані відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб.

Щодо доказів надання кредиту відповідачу вказує, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

При цьому, відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.

21 жовтня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 було подано заперечення, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову. У запереченні вказала, що долучений до позовної заяви витяг з реєстру боржників №11 не відповідає формі, що затверджена Додатком №1 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, а отже, такий документ не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження того факту, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Також із долученого до відповіді на відзив Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що строк його дії закінчився 14 червня 2022 року, проте Акт прийому-передачі реєстру боржників №11 за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року датований 27 жовтня 2023 року, що вказує на його укладення поза межами строку дії договору, і позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором факторингу, а отже, позивач не довів належними та допустимими доказами факт переходу до нього права вимоги за первісним правочином.

Щодо надання відповідачем доказів, в тому числі і на спростування отримання ним кредиту, вказує, що відповідач перебуває на військовій службі в складі Національної гвардії України та забезпечує стримування збройної агресії проти України у період воєнного стану, а тому він не має можливості подавати докази та брати участь у розгляді справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позову, з підстав наведених у відзиві та запереченні на позов.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_4 просив судове засідання проводити за відсутності представника позивача.

У поданому до суду запереченні від 21 жовтня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 заявила клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року, яка постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати, залишено без задоволення та прийнято відповідь на відзив до розгляду.

19 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення провадження у справі, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року, яка постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати, залишено без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявила клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року, яка постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати, залишено без задоволення.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819.

Відповідно до п. 1-2 вказаного Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 14 900,00 грн, строк позики (строк Договору) 30 днів, процентна ставка (базова)/день 1,99 %, дата надання позики 08 червня 2021 року, дата повернення позики 08 липня 2021 року.

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, та позивачем, як фактором, був укладений Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

28 липня 2021 року та 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Додаткові угоди №2 та №12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.

27 жовтня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем підписаний та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників №11 за Договором факторингу №№14/06/21 від 14 червня 2021 року.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по договору позики №75461819 в розмірі 44 979,45 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 14 900,00 грн; заборгованість за відсотками 30 079,45 грн.

Як слідує з розрахунку заборгованості по Кредитному договору №75461819 від 08 червня 2021 року, складеному позивачем за період з 27 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року, станом на 31 березня 2024 року заборгованість відповідача склала 44 979,45 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 14 900,00 грн; заборгованість за відсотками 30 079,45 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови позики, зокрема, розмір позики, порядок її надання і повернення, розмір відсотків за користування позикою.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 44 979,45 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 14 900,00 грн; заборгованість за відсотками 30 079,45 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклавши 14 червня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір факторингу №14/06/21, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по вказаному Договору.

Проте суд не може погодитись з нарахованим розміром заборгованості за відсотками по вказаному договору позики, оскільки, як правильно на це послалася представник відповідача ОСОБА_1 , за цим правочином здійснювалося нарахування поза межами встановлених строків позики.

З Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року вбачається, що сторони обумовили суму позики в розмірі 14 900,00 грн та відсотки за користування позикою, з розрахунку 0,7% знижена процентна ставка за день користування, 2,7% процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину), 1,99% процента ставки (базова) за день користування. Позика надавалася строком на 30 днів, тобто до 08 липня 2021 року.

З правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), слідує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної норми закону такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року в розмірі 18 013,36 грн, з яких: 14 900,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 113,36 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надання кредиту відповідачу, який таке отримання заперечує, а відповідач самостійно доказів на спростування отримання ним кредиту подати не може, оскільки перебуває на військовій службі на увагу не заслуговують, оскільки як слідує з Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року він містить прізвище, ім`я, по батькові відповідача, РНОКПП, паспортні дані, адресу, мобільний телефон та банківський рахунок, а також підпис у формі алфавітно-цифрової послідовності, що підтверджує факт укладення договору між первинним кредитором та відповідачем. Зазначаючи про недоведеність факту надання кредитних коштів представник відповідача ОСОБА_1 не заперечує належність відповідачу картки з номером зазначеним в досліджуваному договорі та не надає виписок з банківського рахунку, хоча відповідач, як власник, має безпосередню можливість спростувати твердження позивача щодо видачі коштів. Натомість відповідач чи його представник ОСОБА_1 , яка діє від його імені та в його інтересах, доказів того, що відповідні кошти не були перераховані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок не належить йому, не надали. Враховуючи умови надання кредиту, суд зазначає, що саме боржник чи його уповноважений представник мають доступ до рахунку, який зазначений в договорі, і вони мали можливість надати суду виписку з вказаного рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання укладеного договору.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що позивачем не доведено право вимоги до відповідача суд відхиляє, оскільки частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

На підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача позивачем подано копію Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року з відповідними додатками, Додаткові угоди №2 та №12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладені між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем 28 липня 2021 року та 27 жовтня 2023 року, Акт прийому-передачі Реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками, витяг з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021. А згідно п. 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відтак, з огляду на надані докази до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року.

При цьому, суд зауважує, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі Договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року з укладеними до нього додатковими угодами, зокрема Додатковою угодою №12 від 27 жовтня 2023 року, у встановленому законом порядку не визнавалися недійсними.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Загалом, суд зауважує, що відповідачем чи його представником ОСОБА_1 , на відміну від позивача, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову подано не було.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 213,86 грн.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75461819 від 08 червня 2021 року в розмірі 18 013 (вісімнадцять тисяч тринадцять) грн 36 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1 213 (одна тисяча двісті тринадцять) грн 86 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 25 листопада 2024 року.

Суддя О.О. Першко