УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 522/6062/19

провадження № 61-4701ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Лілія Людвигівна, про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Л. О., про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав договір дарування 273/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2018 року між ОСОБА_3 , що діяв від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , та посвідчений 29 вересня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 1154, удаваним правочином, а саме договором купівлі-продажу, укладеним за ціну 170 000 грн.

Перевів права і обов`язки покупця на ОСОБА_1 на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , вартість якої згідно звіту про оцінку, виконаного 19 серпня 2019 року ТОВ «КВОЛІТІ ГРУП» становить 170 000 грн, що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29 вересня 2018 року.

Застосував наслідки недійсності правочину, скасувавши реєстрацію права власності на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та зареєструвати право власності на вказану частину квартири на ОСОБА_1 .

Одеський апеляційний суд постановою від 27 лютого 2024 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

29 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Л. Л., через засоби поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в указаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 29 травня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Л. Л., на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року. Витребував матеріали цивільної справи № 522/6062/19 із суду першої інстанції та відмовив у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

14 листопада 2024 року до Верховного Суду, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Островської Л. Л., про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що у порядку забезпечення позову ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2019 року накладено арешт на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_2 . Представник відповідача звернулася до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів забезпечення позову, тому посилаючись на те, що невжиття вказаних заходів зробить неможливим відновлення попереднього становища і призведе до порушення балансу інтересів сторін у випадку задоволення касаційної скарги є необхідність зупинення дії оскаржуваної постанови апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Системний аналіз частини першої статті 436 ЦПК України дає підстави вважати, що зупинення виконання оскаржуваного судового рішення застосовується у випадку, якщо судове рішення підлягає примусовому виконанню, й зупинення дії судового рішення, якщо рішення не передбачає примусового виконання.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що узадоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, отже вказане рішення не підлягає примусовому виконанню та будь-яких обов`язків по суті цього спору на учасників справи суд не покладав.

Верховний Суд вдруге звертає увагу на те, що зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, що передбачено статтями 394, 436 ЦПК України не є тотожним інституту забезпечення позову у цивільному процесі.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року відсутні.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Лілія Людвигівна, про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко