Провадження № 2/686/4941/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10.10.2024

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Чевилюк З.А.

при секретарі Козубович А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2477655 від 16 жовтня 2021 року в розмірі 16940 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940 грн.-сума заборгованості за відсотками та судовий збір 3028 грн.

16 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір № 2477655, права за яким відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу від 05.05.2023 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 05.05.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16940 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940 грн.-сума заборгованості за відсотками.

Відповідач була повідомлена про зміну кредиторів, проте кредитні зобов`язання на дату звернення до суду не виконала, що стало підставою звернення позивача до суду.

Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності, позов підтримав. Відповідач повідомлена про час та дату судового засідання, не з`явилася та не направила представника. Клопотання про відкладення розгляду справи,розгляд справи за відсутності від відповідача не надходили. При відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується кредитним договором та договором факторингу.

16 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір № 2477655, права за яким відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу від 05.05.2023 року.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 05.05.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16940 грн., з яких 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940 грн.-сума заборгованості за відсотками.

Відповідач була повідомлена про зміну кредиторів, проте кредитні зобов`язання на дату звернення до суду не виконала, що стало підставою звернення позивача до суду.

Кредитні кошти надані позичальнику.

Факт отримання позики/кредиту підтверджується зібраними по справі доказами.

Зважаючи на оформлений належним чином договір факторингу позивач є належним стягувачем позичених коштів з боржника.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про підставність заявленого позову та можливість його задоволення; доведеність вимог зібраними у справі доказами

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265,280-282 ЦПК, ст.ст.526,599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, ІВАN: НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», адреса:м.Київ, вул.Симона Петлюри 30) суму заборгованості: за Кредитним договором №2477655 в розмірі 16940 грн., з яких: 5000 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу,11940 грн.- сума заборгованості за процентами та судові витрати у виді судового збору 3028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2024 року.

Суддя З.А.Чевилюк