Справа № 291/857/24
Провадження №2-з/291/5/24
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 липня 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у межах справи №291/857/24,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 на адресу надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

Разом з тим, 17.07.2024 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та банківські рахунки ОСОБА_2 .

В порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони не викликалися.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що вона не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом першим частиною першою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Так, у заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, заявником не зазначено та не надано суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка виготовлена за критерієм пошуку саме за конкретною адресою АДРЕСА_1 , що дозволяло б суду переконатися у тому, що це нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_2 .

Встановлення цих обставин, а саме - наявність чи відсутність у особи речових прав на спірну квартиру, є визначальним у даному випадку, оскільки суд не може забезпечувати позов виходячи з припущень, а має право вживати таке забезпечення лише ґрунтуючись на чітких документальних підтвердженнях того, що будь-які права та законні інтереси інших осіб, ніж сторони у справі, не будуть порушені.

Заявником не зазначено та не надано суду будь-яких доказів наявності у ОСОБА_2 коштів на банківському рахунку.

Варто зауважити, у постанові Об`єднаної Палати КГС Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 зауважено, що накладення арешту як на кошти, так і на майно відповідача, причому окремо на те і на інше у повній сумі спору, матиме наслідком подвійне забезпечення позовних вимог (і за рахунок коштів, і за рахунок майна), що також суперечить наведеним вимогам закону стосовно співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

До того ж, заява, всупереч положення п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, не містить у собі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, указаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у межах справи №291/857/24.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.07.2024.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І. М. Гарбарук