Справа номер 469/568/24 Головуючий суду першої інстанції Гапоненко Н. О.
Провадження номер 22-ц/812/1660/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

08 квітня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду зазначений вище позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач вказувала, що вона та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після досягнення повноліття продовжує навчання у Національному університеті «Одеська морська академія», яке має закінчитися 30 червня 2024 року.

Оскільки ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, він потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Таку допомогу його батько не надає.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2024 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання або досягнення ним 23 років за умови продовження навчання.

З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є працездатним, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу сину на час його навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції вважав, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача буде відповідати принципам розумності та співмірності.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/10 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 квітня 2024 року і до досягнення сином 23 років.

Обґрунтовуючи свою скаргу, відповідач вказував, що окрім сина ОСОБА_3 він має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого сплачує аліменти у розмірі частини від всіх доходів; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого також сплачує аліменти у розмірі частини від всіх видів доходів. Також відповідач зазначав, що 14 жовтня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_6 , яка є інвалідом третьої групи, та перебуває на його утриманні. Крім того апелянт вказував на погіршення свого стану здоров`я з огляду на виявлені протягом 2024 року захворювання.

З огляду на зазначене ОСОБА_1 наголошував, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина тільки у розмірі 1/10 частки від всіх видів його доходу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 грудня 2023 року ОСОБА_2 уклала з Національним університетом «Одеська морська академія» договір №345-23/СВ про надання освітніх послуг за денною формою навчання, за умовами якого навчальний заклад зобов`язувався за рахунок коштів ОСОБА_2 надати освітні послуги ОСОБА_3 , зарахувавши його на 4 курс (2023-2024 навчального року), денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр терміном навчання 1 навчальний рік за спеціальністю 271 морський та внутрішній водний транспорт. Вартість навчання становила 51 920 грн.

Відповідно до довідки Національного університету «Одеська морська академія» від 03 квітня 2024 року ОСОБА_3 навчався у цій академії на підставі контракту. Термін навчання до 30 червня 2024 року.

З наказу ректора Національного університету «Одеська морська академія» №859 від 27.06.2024 випливає, що ОСОБА_3 відраховано з університету за невиконання навчального плану. У наказі вказано зняти його з усіх видів постачання з 02.07.2024, планова дата закінчення навчання 28.06.2024.

Згідно з посвідченням від 03.12.2020 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Він згідно з свідоцтвами про народження є батьком: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На утримання кожного із цих синів ОСОБА_1 на підставі судових рішень сплачує аліменти у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб 14 жовтня 2022 року Фортечним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яка відповідно до пенсійного посвідчення від 06 грудня 2023 року, є особою з інвалідністю 3 групи.

Згідно з медичними висновками ОСОБА_1 у 2024 році встановлено такі діагнози: цукровий діабет 2 типу, подагра, подагричний артрит плесно-фалангових суглобів обох нижніх кінцівок, діфузний кардіосклероз. У період з 08 до 31 травня 2024 року відповідач перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради».

Довідка спеціалізованої кардіологічної МСЕК Кіровоградської міської ради від 22.10.2024 свідчить, що ступень втрати ОСОБА_1 професійної працездатності становить 25%.

З довідки військової частини НОМЕР_1 випливає, що річний дохід ОСОБА_1 з вересня 2023 р. до серпня 2024 р. становив 419 473,40 грн (21 934,35 грн на місяць). Також протягом 8 місяців він отримував винагороду відповідно до ПКМУ від 28.02.2022 №168 та одноразову виплату у сумі 21 934,35 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що син відповідача ОСОБА_7 продовжує навчатися у Національному університеті «Одеська морська академія» та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Однак з урахуванням поданих відповідачем доказів, суд апеляційної інстанції не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром аліментного зобов`язання, оскільки воно не є співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

На думку колегії суддів, з урахуванням матеріального становища відповідача, наявності у нього ряду захворювань, які в тому числі вплинули на його працездатність, наявності на його утриманні двох неповнолітніх синів, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшеним до 1/10 частини доходів відповідача щомісячно.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а оскаржуване рішення суду першої в частині визначення розміру аліментів змінити в бік їх зменшення.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити, зменшивши їх з 1/4 частини до 1/10 частини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 26 листопада 2024 року.