Номер провадження: 22-ц/813/2702/24
Справа № 499/621/23
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року, ухвалене Березівськм районного судом Одеської області у складі: судді Панчишина А.Ю. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні АТ«СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке мотивовано тим, що 18.10.2021 між АТ «Альфа Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «СЕНС БАНК», та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 501372609 (кредитний договір), умови якого відповідачем не виконується, тому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в загальній сумі 64669,31 грн.

Позивач посилається на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо строків та порядку повернення кредитних коштів.

У зв`язку з чим позивач був вимушен звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 64669,31 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» суму сплачено судового збору.

Відповідач надала письмовий відзив проти позовних вимог. В таких зазначила, що ніколи не проживала в с. Великий Буялик Березівського району Одеської області та ніколи не надавала банку відомостей щодо проживання нею в наведеному населеному пункті.

Досудову вимогу не отримувала від позивача, таким чином банк не планував врегулювати спір в досудовому порядку.

Окрім того, умовами угоди про надання споживчого кредиту визначено дату повернення кредиту - 18.04.2023, тому звернення банку до суду є передчасним і безпідставним.

Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ «Сенс банк» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) заборгованість за кредитним договором №501372609 від 18.10.2021 року у розмірі 64669,31 гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_3 НОМЕР_4 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ «Сенс банк» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити АТ «Сенс банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог, які фактично дублюють доводи відзиву на позовну заяву, заявник зазначає, що суд першої інстанції не врахував вказані доводи відзиву на позовну заяву, що відповідачка ніколи не мешкала в селі Великий Буялик і ніколи представникам банку не надавала відомостей щодо свого проживання у вказаному населеному пункті; окрім того банком не дотримано 30-денного строку на погашення заборгованості і передчасно здійснено звернення до суду, оскільки вказану вимогу отримано невідомою особою 02.05.2023, а до суду позивач звернувся вже через сім днів 08.05.2023; згідно меморіального ордеру судовий збір позивачем сплачений ще 26.04.2023, тобто до направленна досудової вимоги, що свідчить про те, що позивач не намагався врегулювати спір досудово; оскільки умовами споживчого кредитного договору дата повернення кредиту визначена 18.04.2024, тому звернення банку є передчасним і безпідставним, оскільки банк не набув такого права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення коштів у розмірі 64669,31 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 вказаної норми).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту та часткове виконання позичальником зобов`язань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом підтверджені позивачем наданням до справи розрахунку заборгованості за кредитом.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.10.2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022 р. змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 р., була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501372609 (далі Кредитна угода). За умовами Кредитної угоди Банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 51500,00 грн та надав кредитні кошти, а остання зобов`язалась їх повернути в зазначений строк, а також сплачувати проценти за користування кредитним коштами у розмірі 40,00 % річних у строки, передбачені договором, строк кредитування 30 місяців.

За умовами даної Кредитної угоди погашення заборгованості за кредитом мало здійснюватись позичальником щомісячно згідно Графіку платежів, а саме: шляхом здійснення обов`язкового мінімального платежу в розмірі 5% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, а розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 гривень.

Відповідач користувався кредитними коштами, однак свої зобов`язання за Договором №501372609 належним чином не виконував. Станом на 22.01.2023 року за відповідачем обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 64669,31 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 47189,17 грн, заборгованості по відсотках 17480,14 грн.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу неналежного виконання відповідачкою як позичальником за споживчим кредитом свого зобов`язання із здійснення щомісячних платежів та реалізації у зв`язку із цим позивачем як кредитором свого права на дострокове стягнення кредитної заборгованості, що складається із тіла кредиту та відсотків за фактичне користування кредитними коштами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із обгрунтованості позовних вимог АТ «Сенс Банк», оскільки відповідач кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.

Відповідачкою по справі не заперечується укладення між сторонами договору споживчого кредитування.

Таке підтверджено підписанням відповідачкою 18.10.2021 оферти на укладення угоди про надання кредиту та обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії № в АТ «Альфа Банк», анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у вищезазначеному розмірі та на вищевказаних умовах зі строком користування 30 місяців.

Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява Позичальника, в якій зазначені особисті дані ОСОБА_1 та міститься її підпис.

Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 51500 грн, процентна ставка 40,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 30 місяців.

Згідно з п. 3 Оферти кредит надається позичальнику для: власних потреб, спосіб видачі переказ на рахунок відкритий в АТ «Альфа Банк».

Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 501372609 від 18.10.2021.

01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк».

Як встановлено з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національним банком України внесений запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»).

За період з 18.10.2021 по час розрахунку заборгованості - 18.01.2023 відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою (а.с. 13).

Взяті на себе зобов`язання за договором від 18.10.2021 банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору остання зобов`язання за договором належним чином не виконала.

ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом певного часу та періодів частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою, які було надано банком до суду першої інстанції та не заперечується самою відповідачкою.

Банком, в підтвердження боргу ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Поточну суму заборгованості на кінцеву дату виписки, за розрахунками позивача, визначено як 64669,31 гривень, з приводу стягнення якої у сторін виник спір.

За матеріалами справи 12.04.2023 на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, відповідно до якої АТ «Сенс Банк» вимагає протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії.

Саме з приводу дотримання Банком порядку та строку надсилання боржнику вказаної вимоги як підстави для дострокового стягнення кредитної заборгованості позивається заявник в своїй апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що представник банку до подачі позову в суд, зокрема, 20.04.2023, звертався до боржника із досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту поширення письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії.

Станом на день розгляду справи, відомостей про сплату відповідачем заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять, що свідчить про те, що боржником за кредитним договором не усунуто порушення кредитного договору, викладені у досудовій вимозі АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань, що дає підстави для банку звернутися із позовом до суду про стягнення всієї суми заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про надіслання позивачем вказаної досудової вимоги до Львівської області нічим не підтверджено, натомість вказана у вимозі адреса відповідачки: АДРЕСА_1 , зазначена нею самою у всіх поданих Банку документах, і саме її слід вважати адресою, за якою Банк має надсилати їй повідомлення, що і було зроблено, і що ґрунтується на умовах укладених між сторонами Анкети-заяви, Оферти, паспорта споживчого кредитування, Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, заяві про прийняття пропозиції укласти договір страхування, тощо.

Отже, твердження заявниці, що за номером 966 поштова кореспонденція спрямована позивачем до села Великий Буялик м. Львів як не підтверджені доказами, є припищеннями, які не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Крім того, є взаємовиключними твердження заявниці, що вказане листування отримано кимось 02.05.2023 та без дотримання 30-ти денного строку на погашення кредитної заборгованості позивачем спрямований до суду позов, оскільки заперечення мають ґрунтуватися або на не надсиланні досудової вимоги позичальнику або на недотримання строків звернення до суду через недотримання строків для погашення заборгованості у добровільному порядку.

Натомість, за матеріалами справи після направлення відповідачці 20.04.2023 досудової вимоги звернення до суду із теперішнім позовом відбулося 26.05.2023.

Апеляційний суд зазначає, що позивач надав належні та допустимі докази направлення досудової вимогу на адресу, зазначену в анкеті боржника, представником Банку, який і подав апеляційну скаргу і до якої додані відповідні повноваження, з описом вкладення.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2022 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22 липня 2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03 грудня 2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07 грудня 2022 року в справі № 953/1904/20, від 22 лютого 2023 року у справі № 159/36087/15-ц.

Тому суд апеляційної інстанції не бере до уваги заперечення відповідача, викладене у апеляційній скарзі щодо необхідності відмови у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог з огляду на невчинення належних дій щодо досудового врегулювання спору позивачем АТ «Сенс Банк».

Хоча до суду позивач за стягненням достроково кредитних коштів звернувся 26 травня 2023, а строк кредитування мав закінчитися 18 квітня 2024 року, проте за умови відсутності доказів належного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань станом на час перегляду апеляційним судом рішення суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 без задоволення.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 19 листопада 2024 року.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко