КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/4260/24 Головуючий у 1 інстанції: Ковбасюк О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння. Просив визнати недійсною його відмову від належної йому частки спадкового майна після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , засвідчену 22.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудаш М.М.; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яке видане ОСОБА_3 24.08.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою А.Г. та зареєстроване в реєстрі за №2323; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 24.10.2023 року, зареєстрований в реєстрі за №14149; визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребувати вказану квартиру з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони будь-яким юридичним та фізичним особам укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) цього нерухомого майна. В обґрунтування заяви зазначав, що квартира АДРЕСА_1 є предметом спору. Врегулювати спір у добровільному порядку відповідач відмовляється. Також йому стало відомо, що відповідач намагається здійснити продаж спірної квартири.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 рокузаяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальною площею 53,3 кв.м. Заборонено будь-яким юридичним та фізичним особам укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) квартири АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 ,яку придбав у законний спосіб та не здійснював жодних дій щодо її відчуження. Надані позивачем скріншоти з сайту rieltor.ua не є належним доказами того, що він намагається здійснити продаж вказаної квартири.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просив апеляційну каргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , - квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони будь-яким юридичним та фізичним особам укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) квартири АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заявлених вимог ОСОБА_2 просив визнати недійсною його відмову від належної йому частки спадкового майна після смерті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , засвідчену 22.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудаш М.М.; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , видане ОСОБА_3 24.08.2023; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 24.10.2023, зареєстрований в реєстрі за №14149; визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та витребувати з чужого незаконного володіння вказану квартиру. Відтак, квартира АДРЕСА_1 , є предметом спору.

При цьому ОСОБА_1 як останній титульний власник квартири АДРЕСА_1 , не обмежений у можливості її відчуження на користь інших осіб, що може в подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_2 у визначений ним спосіб.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він є добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 , та на неналежність як доказу того, що він намагається здійснити продаж вказаної квартирироздруківок з сайтуrieltor.ua.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як було зазначено, квартира АДРЕСА_1 є предметом спору. Тому її відчуження відповідачем на користь інших осіб може унеможливити або ускладнити захист прав позивача у разі задоволення його позову.

При цьому колегія суддів враховує, що забезпечення позову є тимчасовими заходами, які вживаються на час розгляду конкретної справи, а тому, не можуть вважатися порушенням прав відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 рокубез змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.