Справа № 369/4153/24
Провадження № 2-о/369/255/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09.07.2024 м. Київ

Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

присяжних: Семенової-Панченко О. Ю., Шупика В. М.,

при секретарі Ведмеденко Н.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Шевчук Галини Петрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження медичних заходів примусовому характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування,

В С ТА Н О В И В:

У березні 2024 року заявник звернулась до суду із даною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 перебуває на лікуванні у лікаря-психіатра з 13 березня 2013 року. За судовими рішеннями ОСОБА_2 призначались медичні заходи примусового лікування. ОСОБА_2 регулярно відвідує лікаря-психіатра, дотримується призначеного лікування, перебував на стаціонарному лікуванні в КПН КОР «ОПНМО» з 10.01.2024 року по 08.02.2024 року. На даний час хворий був обстежений комісією лікарів та в поведінці впорядкований, без агресивних та асоціативних тенденцій, сформована критика до хвороби та стану, розуміє необхідність тривалої підтримуючої терапії в амбулаторному порядку.

Враховуючи відсутність стабільного психічного стану, перепадів настрою, формальну критику до скоєного правопорушення, відсутність критики до своєї хвороби, просила суд продовжити медичні заходи примусового характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування під наглядом психіатра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_1 доводи заяви підтримувала з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував, вказав, що лікування йому значно допомагає.

Суд, заслухавши пояснення лікаря-психіатра, особи щодо якої вирішується питання про продовження примусових заходів, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов до такого.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

При розгляді справи встановлено, що Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 06 лютого 2020 року застосував до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у зв`язку зі скоєнням ним суспільно-небезпечним діянням, передбаченого ч. 1 ст. 85 ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року змінено примусові заходи медичного характеру у виді надання стаціонарної допомоги у психіатричному відділенні з посиленим наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Також ці заходи неодноразово продовжувалися.

Однак, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2022 року було змінено застосовані до ОСОБА_2 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2020 року примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.07.2023 року ОСОБА_2 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування.

Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 02.02.2024 року та виписки з медичної карти амбулаторного хворого, складених щодо ОСОБА_2 останньому встановлено діагноз «шизофренія параноїдна форма, безперервний перебіг, психопатоподібний тип дефекту, агрефічний сендром. Стан медикаментозної ремісії, (МКХ-10, F 20.00).

У зв`язку з чим неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з історії хвороби, а саме № 144 та № 1529.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста та виписок з історії хвороби № 144 та № 1529, відсутність стабільного психічного стану, перепадів настрою, формальну критику до скоєного правопорушення та своєї хвороби, повторність правопорушення, комісія лікарів-психіатрів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_2 застосування медичних заходів примусового характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 вказаної статті особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, психопатоподібний тип дефекту, афектно-параноїдний синдром, підтверджують необхідність продовження медичних заходів примусового характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування під наглядом психіатра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших даних, які б спростували висновок комісії лікарів-психіатрів відносно стану здоров`я ОСОБА_2 до суду не надано.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» ОСОБА_1 про продовження медичних заходів примусовому характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 258, 259, 263, 265, 339-342 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву лікара-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Шевчук Галини Петрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження медичних заходів примусовому характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування - задовольнити.

Продовжити медичні заходи примусового характеру у вигляді амбулаторно примусового психіатричного лікування під наглядом психіатра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до шести місяців.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Виготовлення повного тексту рішення суду відкласти на строк не більше десяти днів.

Суддя Андрій ВОЛЧКО

Присяжні: Олександра СЕМЕНОВА-ПАНЧЕНКО

Валерій ШУПИК