Провадження № 2/638/6779/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за допомогою системи «Електронний суд», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 01.11.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» Договір про надання споживчого кредиту №741403, за умовами якого отримав кредит гривні та зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі платіжного документу перерахував відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 30000 грн, тобто виконав свої зобов`язання належним чином. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

В подальшому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклало з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Договір факторингу №2808-23, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 75773.22 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 29573,61 грн.; заборгованість за відсотками становить 46199,61грн.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №741403 від 01.11.2021р. у розмірі 75773,22 грн, покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року у справі № 638/13804/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №741403 від 01 листопада 2021 року у розмірі 75773,22 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят три гривні 23 копійки); судовий збір у розмірі 2422,40 грн та інші судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, а всього судові витрати у розмірі 8422,40 грн (вісім тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року по справі № 638/13804/24 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України у відкритому судовому засіданні на 06 листопада 2024 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова, розташованому за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, буд. 52-В, про що повідомлено сторін. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 21 жовтня 2024 року доставлено в Електронний кабінет представника відповідача ОСОБА_2 21 жовтня 2024 року о 21:45:19 год. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Водночас, у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 виклав свої заперечення проти позовних вимог, в яких відповідач зазначив, що долучена до позовної заяви позивачем копія договору не містить його підпису, суду не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (рахунок, виписка). Ні витяг з кредитного договору № 741403 від 01.11.2021 року, ні паспорт споживчого кредиту, ні графік платежів не містять підпису відповідача, а лише зазначено його паспортні дані. У зв`язку з цим відповідач зазначає, що не ознайомлювали з умовами кредитування. Також ОСОБА_1 зазначає, що не був повідомлений про зміну кредиторів за даним кредитним договором. Також на переконання відповідача заявлена позивачем сума до стягнення (75773, 22 грн) не ґрунтується на умовах Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягає задоволенню. Зокрема, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Крім того, ОСОБА_1 вважає неспівмірним із складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом роботою та розумним і обґрунтованим, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн., у зв`язку з чим просить зменшити їх розмір до 3000 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 741403 про надання споживчого кредиту. Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Х842 01 листопада 2021 року о 09:52:31 год.

Відповідно до п. 1.1 Договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення електронних даних, направлених Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.

Згідно з п. 1.2 Договору 1.2. на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.4.4. Договору Споживач зобов`язаний: 1) у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором; 2) повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр Товариства та/ або шляхом направлення листа на електронну адресу . та/або засобами Особистого кабінету; 3) достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу Товариства, у випадках передбачених Договором та/або чинним законодавством України. 4) виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. 5) щотижня відвідувати Веб-сайт Товариства за посиланням https://sloncredit.ua для отримання інформації про зміну місцезнаходження, зміну банківських реквізитів для зарахування платежів та іншої інформації.

Істотні умови кредитного договору визначені п. 1.3-1.5 Договору, а саме:

1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 34 500,00 грн. Тип кредиту - кредит.

1.4. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 01.11.2024 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору (далі - Графік платежів).

1.5. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 15% в день (5475% річних) (далі - Проценти за перший день користування кредитом); - за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних (далі - Поточні проценти).

Згідно з п. 1.6 - 1.8 Договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 207,40% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 113243,13 грн.

У пункті 5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів.

У Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 741403, який також підписано ОСОБА_1 01 листопада 2021 року о 09:52:31 год одноразовим ідентифікатором X842, визначено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з якою сума кредиту за договором/погашення суми кредиту складає 34500,00 грн, проценти за користування кредитом - 74243,13 грн, відсоток за перший день користування кредитом - 4500,00 грн, загальна вартість кредиту - 113243,13 грн, реальна річна процентна ставка - 207,40%.

Аналогічні умови кредитування зазначені в Паспорті споживчого кредиту, з якими ОСОБА_1 ознайомився 01 листопада 2021 року о 09:52:31 год, підписавши Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором X842.

Пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту встановлено порядок повернення кредиту (графік платежів).

Згідно з п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 30000,00 гривень за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; - у розмірі 4 500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. Договору.

Відповідно до Платіжного доручення № 11002 від 01 листопада 2021 року, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зарахувало на банківський рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у розмірі 30000 грн, призначення платежу: «#НОМЕР_3 IПН НОМЕР_2 Видача кредиту згiдно договору № 741403 вiд 01.11.2021р. ОСОБА_1 IПН НОМЕР_2».

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» ОСОБА_1 неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів у розмірі та у строк, передбачені договором (графіком платежів), у зв`язку з чим у ОСОБА_1 станом на 01 листопада 2023 року обліковується заборгованість за Договором № 741403 у розмірі 75773,32 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 29573,61 грн.; заборгованість за відсотками становить 46199,61грн.

28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Фактор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Клієнт) укладено Договір факторингу №2808-23, відповідно до п. 2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.

Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку № 1 до цього Договору, за умови виконання Фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених Розділом 3 Договору (п. 4.1. Договору факторингу).

Відповідно до п. 5.1.1. Договору факторингу Клієнт зобов`язаний в строк до 60 (шістдесят) робочих днів з моменту набрання Реєстром прав вимоги чинності (підписання Сторонами такого Реєстру прав вимог) передати Фактору документи, що підтверджують Право вимоги, типовий перелік та вимоги до оформлення яких наведені в Додатку № 2 до цього Договору. Передача наведених в цьому пункті Договору документів підтверджується відповідним актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками Сторін.

28 серпня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підписали Реєстр прав вимог Реєстр прав вимог за Договором факторингу № 03808-23 від 28.08.2023 року за формою, наведеною в Додатку №1 до Договору факторингу № 03808-23.

Згідно з Витягом з Додатку до Договору факторингу, підписаного уповноваженими представниками ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», сформованим 25 червня 2024 року, за Договором факторингу №2808-23 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 741403 від 01 листопада 2021 року, на загальну суму заборгованості 75773,22 грн, з яких 29573,61 грн - заборгованість за тілом кредиту, 46199,61 грн - заборгованість за відсотками.

28 серпня 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» оплату за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 у розмірі 1648712,45 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4565.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору № 741403 від 01 листопада 2021 року вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, він оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладений на сайті позикодавця, та відповідач підписав його 01.11.2021 о 09:52:31 год одноразовими ідентифікатором Х842, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства, такий договір не був би укладений.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Договір містить податковий номер ОСОБА_1 , адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Доказів того, що на банківську картку ОСОБА_1 не було перераховано кредитні кошти за договором матеріали справи не містять та на спростування цього доказів відповідачем не надано.

За таких обставин, безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що він не підписував договір про надання споживчого кредиту та додатки до нього, не ознайомлювався з умовами кредитування та графіком платежів, не отримував кредитні кошти.

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій. Є такі види розрахункових документів, як: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер.

Таким чином, кредитні кошти були перераховані відповідачеві за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 11002 від 01 листопада 2021 року, а отже доводи відповідача, що позивачем на підтвердження перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором не надано належних доказів - розрахункових документів (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписок з банківського рахунку, є необґрунтованими.

Зі змісту Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустими доказами доведено укладення кредитного договору з відповідачем на умовах, зазначених у позовній заяві, належне виконання первісним кредитором свого обов`язку надати відповідачу кредитні кошти у розмірі, передбаченому договором.

Щодо доводів відповідача про необґрунтованість суми заборгованості у розмірі 75773,22 грн, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості відповідача здійснено первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 28 серпня 2023 року, тобто в межах строку кредитування, і загальний розмір заборгованості (75773,22 грн) не перевищує загальну вартість кредиту, визначену договором (113243,13 грн).

При цьому, суд враховує, що відповідачем на виконання свого процесуального обов`язку довести належними та допустими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову, не спростував розмір заборгованості, не надав відповідних доказів належного виконання обов`язку з повернення тіла кредиту та сплати процентів у розмірі, відмінному від того, який зазначений позивачем (29573,61 грн - тіло кредиту, 46199,61 грн - проценти). Заперечення відповідача з цього приводу зводяться до побудови позиції доказування на концепції «негативного доказу».

Згідно правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Учасник справи має право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Але відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав.

За таких обставин, безпідставними є доводи відповідача про недоведеність заборгованості за кредитним договором у розмірі 75773,22 грн.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», уклавши 28 серпня 2023 року з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір факторингу, який на час розгляду справи не розірваний та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, виконавши визначені договором умови щодо набуття права вимоги, на законних підставах набуло прав кредитора за Кредитним договором № 741403 від 01 листопада 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

15 листопада 2023 року адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна в інтересах ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надіслала на поштову адресу ОСОБА_1 . Досудову вимогу, в якій серед іншого повідомила про відступлення прав вимоги за кредитним договором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (номер поштового відправлення в АТ «УКРПОШТА» 554).

Матеріали справи не містять доказів отримання позичальником досудової вимоги з повідомленням про відступлення права вимоги, проте неотримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості, а лише наділяє його право на погашення заборгованості первісному кредитору, у зв`язку з чим новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, оскільки у цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відтак доводи відповідача, що матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за вказаним договором, не заслуговують на увагу суду, оскільки позичальник не був позбавлений можливості виконувати належним чином зобов`язання за кредитним договором на користь первісного кредитора.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором ані первісному кредитору, ані новому кредитору, тому наявні підстави для захисту майнових прав позивача у визначений ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 у повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 741403 від 01 листопада 2021 року у розмірі 75773,22 грн

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при звернення до суду з цим позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Окрім того, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просило покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З поданих позивачем разом з позовною заявою доказів вбачається, що під час розгляду даної справи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надавалася професійна правнича допомога, а саме 11 грудня 2023 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» укладено Договір № 42649746 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Додатковою угодою № 76 від 27 червня 2024 року до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, розширено Розділ 1 «Предмет договору» та доповнено його пунктом такого змісту:

««1.2. АДВОКАТСЬКЕ БЮРО зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 . АДВОКАТСЬКЕ БЮРО зобов`язується надати інші види професійної правничої допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій з повноваженнями представляти інтереси Клієнта в будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій згідно підсудності та судоустрою, встановлених процесуальними законами та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» під час здійснення судочинства та може вчиняти від імені Клієнта усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти позивач, відповідач, третя особа, стягувач, суб`єкту оскарження в процесі, для чого адвокату надається право підписувати та подавати від імені Клієнта позовні заяви, змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, брати участь у судових засіданнях, отримувати копії судових рішень, розписуватись та вчиняти інші процесуальні дії. Повноваження адвоката в суді не обмежені цим договором».

Згідно з п. 3.1.4. Договору № 42649746 клієнт зобов`язаний оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору.

Загальна вартість Послуг, що надається АДВОКАТСЬКИМ БЮРО, складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.7 даного Договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.8. даного Договору. При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 4.1. даного договору, враховується час, витрачений Адвокатським бюро, її учасниками та співробітниками, що складає не більше 15 годин. Час, витрачений понад вказану норму, оплачується на підставі окремого рахунку, за тарифами, вказаними в прайс-листі (п.4.1, 4.3 Договору).

Відповідно до п.4.4-4.6 Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту Адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, Адвокатське бюро може надавати Акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією. Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав Адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт. В акті, зазначеному в п. 4.4. Договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта.

27 червня 2024 року керуючий Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та директор ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підписали Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), яким підтвердили, що АДВОКАТСЬКЕ БЮРО надало, а КЛІЄНТ прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн., зокрема: 1) Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІІНАНС», тривалістю 1,5 год, вартістю 2250 грн; 2) Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач, тривалістю 3 год, вартістю 3000 грн; 3) Формування додатків до позовної заяви (письмові докази), тривалістю 1 год, вартістю 750 год. Клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, послуги надані в повному обсязі та із дотриманням інших умов основного договору.

Аналогічний перелік виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом міститься в Детальному описі від 27 червня 2024 року, складеним адвокатом Анастасією Міньковською.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Міньковською Анастасією Володимирівною, видане 02 листопада 2023 року, Серія КС № 11306/10.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 6000 грн, та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Також позивачем до позовної заяви додано докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, а саме Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, Додаткову угоду № 76 від 27 червня 2024 року, Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року, Детальний опис від 27 червня 2024 року.

Таким чином позивачем виконано вимоги ч. 1 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом Міньковською А.В., зазначені в Детальному описі та Акті, не повною мірою відповідають критеріям дійсності та необхідності, оскільки зазначені в Акті та Детальному описі послуги під № 1 та № 3 «Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІІНАНС» та «Формування додатків до позовної заяви (письмові докази)» не є самостійними послугами професійної правничої допомоги, а є складовою іншої послуги «Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач», яка в свою чергу відповідає, як критеріям розумності, так і критеріям дійсності та необхідності, оскільки саме вказана послуга стала ключовою для розгляду справи та прийняття рішення на користь позивача.

Крім того, при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що зазначена справа є малозначною та розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. Категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи предмет та підстави позову, сталість законодавство та судової практики щодо цих правовідносин, не є спором значної складності та не потребує дослідження великого обсягу доказів, крім того, є типовою справою для представника позивача.

На підставі викладеного, з урахуванням категорії справи, ціни позову, значення справи для сторін, рівня складності спірних правовідносин, обсягу наданих позивач послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності, розумності та пропорційності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 131, 133, 137, 141, 223, 258-259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська,буд. 243-А, а/с 897, , заборгованість за Кредитним договором №741403 від 01 листопада 2021 року у розмірі 75773,22 грн (сімдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят три гривні 23 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська,буд. 243-А, а/с 897, , судовий збір у розмірі 2422,40 грн та інші судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, а всього судові витрати у розмірі 5422,40 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2024 року.

Суддя І.П. Латка