КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/500/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Бебешка М.М.,-

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просила визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини своєї матері ОСОБА_4 поважною та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4

29 листопада 2023 року приватним нотаріусом Шелудченко О.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартиру через пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що нею пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через: стресову ситуацію, викликану смертю матері; наявністю на утриманні двох неповнолітніх дітей; введення в Україні воєнного стану.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ОСОБА_3 заперечив щодо доводів апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними та не можуть бути визнані судом об`єктивними та непереборними труднощами для прийняття спадщини у встановленому порядку.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 березня 2023 року.

Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що нею пропущено строк з поважних причин, а саме через:стресову ситуацію, викликану смертю матері; наявністю на утриманні двох неповнолітніх дітей; введення в Україні воєнного стану.

На підтвердження свої позовних вимог ОСОБА_1 надано до суду копії свідоцтв про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно положень ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що визначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а через: стресову ситуацію, викликану смертю матері; наявністю на утриманні двох неповнолітніх дітей; введення в Україні воєнного стану - не є поважними.

Так, сам факт запровадження воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» не є поважною причиною для безумовного поновлення процесуальних строків. Для такого поновлення необхідним є клопотання, в якому будуть зазначені інші обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та перешкоджали вчиненню тих чи інших дій, а також докази, що підтверджують ці обставини.

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем надано належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені позивачем причини не можуть бути визнані поважними, вказані причини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення спадкоємцем відповідних дій.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 29 березня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 25 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник