Єдиний унікальний номер судової справи: 478/1222/24
Провадження № 22-ц/812/1692/24 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Миколаїв справа № 478/1222/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Задерецьким Віталієм Анатолійовичем, на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року, постановлену у приміщенні цього ж суду суддею Сябренко І.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

установив:

16 вересня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Задерецького В.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11 червня 2023 року, змінивши прізвище позивача на дошлюбне ОСОБА_4 та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на урожай соняшника з 67 га землі сільськогосподарського призначення в розмірі 1/2 частини від його вартості, що становить 478 050 грн.

Крім того, в позові позивач просила відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від19 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя залишено без руху, оскільки її було подано без додержання вимог встановлених пунктом 5 частини третьої статті 175, частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Наступною ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя повернуто як неподану.

Повертаючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що не виконано вимоги ухвали суду від 19 вересня 2024 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Задерецького В.А., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилково висновку про наявність підстав для повернення позову, оскільки недоліки, які вказані в ухвалі про залишення без руху були виправлені - до суду подані докази про скрутний матеріальний стан позивачки, надано роз`яснення суду, що РНОКПП відповідача вона не знає, що унеможливлює встановлення інформації про його майно саме на стадії відкриття провадження, однак є можливим на стадії розгляду справи по суті. Усі наявні у позивача докази по справі до суду були подані та в позовній заяві зазначені обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, позивач зазначала, що вона категорично не згодна з позицією суду першої інстанції та вважала, що судом обмежено її право на доступ до правосуддя.

За правилом пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду від 07 листопада 2024 року, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки визначені в ухвалі 19 вересня 2024 року, зокрема, не надав позовну заяву у новій редакції, яка відповідає вимогам ЦПК України, в якій повинні були бути зазначені докази, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини, та не сплатив судовий збір за вимогою майнового характеру у розмірі 3832 грн 40 коп.

Відповідно до статей 175-177,185 ЦПК України, суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Стаття 175 ЦПК України закріплює вимоги до форми і змісту позовної заяви.

В силу частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява має містити найменування сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та таке інше.

Згідно частини четвертої та п`ятої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 та в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на урожай соняшника з 67 га землі сільськогосподарського призначення в розмірі частини від його вартості в розмірі 478 050 гривень.

Також в позовній заяві позивачем було зазначено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині поділу майна подружжя залишено без руху, оскільки її було подано без додержання вимог встановлених пунктом 5 частини третьої статті 175, частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме подачі позовної заяви у новій редакції, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України, в якій зазначити докази, що підтверджують вказані у позовній заяві обставини та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 3832 грн 40 коп.

30 вересня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Задерецьким В.А. на виконання ухвали суду було надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 20 вересня 2024 року за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року та з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року ОСОБА_1 , компакт-диск, який містить додатки, що були долучені позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви та звукозапис телефонної розмови.

Текст позовної заяви у новій редакції позивачем не подано та доказів сплатити судового збору у розмірі 3832 грн 40 коп. не додано.

При цьому представником позивача, разом із документами на виконання ухвали суду, клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору не було подано.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке було зазначено у позовній заяві, було вирішено судом ухвалою від 19 вересня 2024 року.

Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за подання позовної заяви у встановленому законом порядку та розмірі, є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та не є порушенням гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «права на суд».

Що ж до посилань апеляційної скарги на те, що оскаржуваним судовим рішенням було обмежено право позивача на доступ до правосуддя, то суд першої інстанції обґрунтовано роз`яснив позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів.

Разом з тим, з огляду на те, що позивачем не виконано в повному обсязі вимоги ухвали суду від 19 вересня 2024 року, не надано суду квитанції про сплату судового збору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви як неподаної, що в силу положень статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Задерецьким Віталієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.