Провадження № 2/521/2352/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, в якому позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 157 583,62 грн. та судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 758,36 грн..
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.10.2021 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-337081, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 101 000,00 грн. строком до 05 жовтня 2026 року зі сплатою процентів в розмірі 35 % річних.
06.10.2021 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву № CL-337081 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-337081 від 06.10.2021 року станом на 06.12.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить 157 583,62 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 98 182,94 грн.; заборгованості за відсотками 59 400,68 грн..
02.11.2023 р. та 03.11.2023 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов?язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 06.10.2021 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № CL-337081, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 101 000,00 грн. строком до 05 жовтня 2026 року. (а.с. 19-24)
Відповідно до п. 4.1 вищевказаного кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних.
06.10.2021 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву № CL-337081 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який фактично дав згоду на отримання кредиту. (а.с. 30)
Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-337081 від 06.10.2021 року станом на 06.12.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить 157 583,62 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 98 182,94 грн.; заборгованості за відсотками 59 400,68 грн..(а.с.7-8)
02.11.2023 р. та 03.11.2023 р. представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов?язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 37,42-43)
Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.
Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Згідно із ч. 1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Частина 2 ст.554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору.
Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.
Згідно із положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зіст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
При розгляд даної справи судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 157 583,62 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, згідно з ч. 3 ст.61СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.
Відповідно до копії паспорту відповідача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області 25.10.2010 року зазначено, що ОСОБА_2 з 27.08.2010 року перебуває у шлюбі з позичальником (відповідачем) ОСОБА_1 і факт розлучення не зафіксований, тому можна стверджувати, що на момент укладення кредитного договору № CL-337081 вони перебували у шлюбі. Доказів протилежного до суду не надано. (а.с.31-35)
Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № CL-337081 від 06.10.2021 року у розмірі 157 583,62 грн. є доведеними, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі по 1342 грн. з кожного.
Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 15 758,36 грн..
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
З матеріалів справи слідує, між АО «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» був укладений договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, проте позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували обсяг наданих послуг і виконаних робіт Адвокатським об`єднанням, із зазначенням часу їх виконання та вартість робіт, не надано акту виконаних робіт, а відтак відсутні правові підстави для відшкодування витрат за надання правової допомоги АТ «Кредобанк».
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 612, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 133, 137, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості задовольнити частково.
- Заборгованості за тілом кредиту - 98 182,94 грн.;
- Заборгованості за відсотками - 59 400,68 грн..
В задоволенні позовних вимог АТ «Кредобанк» про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2024 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН