Справа № 358/1375/21
Провадження № 6/161/401/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді Філюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 12 листопада 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),-
26 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про розстрочення виконання судового рішення від 12 листопада 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).
Свою заяву обґрунтовує тим, що виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить її у дуже скрутне матеріальне становище, оскільки її доходи складаються з пенсії по інвалідності,а також вона має статус внутрішньо переміщеної особи.
Просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, у зв`язку з цим просить суд розстрочити виконання рішення суду на два роки.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 та представник ПАТ «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з`явилися, про дату,час, місце розгляду заяви про розстрочення виконання рішення повідомлялись належним чином.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані на обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.
Суд установив, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 81 290 (вісімдесят одна тисяча двісті дев`яносто гривень) 24 копійки матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень судового збору. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 043621 від 18 жовтня 2021 року, що становить 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 17 грудня 2024 року.
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, заявник стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати її скрутне матеріальне становище, те, що рівень її доходів є невеликим,та складається з пенсії по інвалідності, так за період з 01 листопада 2023 року по 31.10.2024 року нею отримано 80 715,68 грн., у зв`язку з цим просить суд про розстрочку виконання рішення суду на два роки.
Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для розстрочення рішення суду, оскільки заявниця не отримує достатнього доходу для виконання рішення суду одразу в повному обсязі, а також враховуючи введений на території України правового режиму - воєнний стан, однак має намір виконати рішення добровільно, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, оскільки заявник просить розстрочити рішення суду на два роки, поза межами строку, встановленого вимогами частини п`ятої статті 435 ЦПК України. Вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 81 290 (вісімдесят одна тисяча двісті дев`яносто гривень) 24 копійки, терміном на 11 (одинадцять) місяців з дня набрання законної сили ухвали суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості: до 17 січня 2025 року 7 390 грн; до 17 лютого 2025 року 7 390 грн; до 17 березня 2025 року 7 390 грн; до 17 квітня 2025 року 7 390 грн; до 17 травня 2025 року 7 390 грн; до 17 червня 2025 року 7 390 грн; до 17 липня 2025 року 7 390 грн; до 17 серпня 2025 року 7 390 грн; до 17 вересня 2025 року 7 390 грн; до 17 жовтня 2025 року 7 390 грн; до 12 листопада 2025 року 7 390,24 грн;
На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 260, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення від 12 листопада 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року в справі № 358/1375/21; провадження № 2/161/4992/24 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 81 290 (вісімдесят одна тисяча двісті дев`яносто гривень) 24 копійки матеріальної шкоди, терміном на 11 (одинадцять) місяців з дня набрання законної сили ухвали суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості:
- до 17 січня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 лютого 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 березня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 квітня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 травня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 червня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 липня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 серпня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 вересня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 17 жовтня 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень;
- до 12 листопада 2025 року 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) гривень 24 копійки.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 16 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк