БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5480/24
провадження № 2/361/4077/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2021 року по вулиці Привокзальній в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Вищевказаний автомобіль Volkswagen Jetta належить позивачу. Постановою Дарницького районного суду місті Києва від 18.10.2021 у справі № 753/20775/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9175097. 01.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до Звіту № 656.24Е_УПСК_15919 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 01.11.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 78 408,72 грн., коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля становить 0,6258, а вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу з ПДВ на запасні частини та матеріали, складає 48 322,42 грн.

На виконання умов страхового полісу, 17.11.2021 страховиком виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 40 507,90 грн., за вирахунням ПДВ на суму 5 214, 52 грн. та франшизи у розмірі 2 600 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодувнаня становить 35 300 грн. 82 коп., що визначено наступним чином: 78 408,72 грн. 40 507,90 грн. - 2600 грн.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 , як особи, винної в ДТП, майнову шкоду у розмірі 35 300 грн. 82 коп., а також судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Заперечення відповідача

26 липня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сімутіна Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , на час ДТП застарахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу № АР/9175097 й ліміт відповідальності за шкоду завдану майну становить 130 000 грн. Однак, страховиком виплачено страхове відшкодування лише у розмірі 40 507,90 грн., хоча вартість відновлення пошкодженого авто була в межах ліміту відповідальності. З огляду на це, вважав, що саме страховик є зобов`язаним суб`єктом перед позивачем. Звертав увагу суду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту у заявленому в позові розмірі 35 300,82 грн. Зазначав, що згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Тому враховуючи, що страховиком виплачено страхове відшкодування без врахування суми податку на додану вартість у розмірі 5 214,52 грн., а позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту, є незаконним та необґрунтованим покладення на відповідача обов`язку з відшкодування суми ПДВ у розмірі 5 214,52 грн. Враховуючи все вищевказане, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Сімутін Р.В. заперечували проти позову, просили в його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Обставини справи, що встановлені судом.

З постанови Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року видно, що 30 вересня 2021 року о 15:00 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Привокзальній в місті Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відповідно до вищевказаної постанови суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до полісу № АР/9175097 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 , застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130 000,00 грн., розмір франшизи - 2 600 грн. Поліс чинний з 09.12.2020 по 08.12.2021.

З матеріалів справи видно, що 01 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявами про дорожньо-транспортну пригоду та страхове відшкодування.

З метою встановлення вартості завданих збитків, 01 листопада 2021 року ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» складено Звіт № 656.24Е_УПСК_15919 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 78 408,72 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу належного позивачу авто, з урахуванням коефіцієнту зносу у розмірі 0,6258 (з ПДВ на запасні частини та матеріали: 5 214,52 грн.) складає 48 322,42 грн.

З Розрахунку страхового відшкодування вбачається, що страхове відшкодування визначено у розмірі 40 507,90 грн., виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу у розмірі 43 107,90 грн., за вирахуванням франшизи у розмірі 2600 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримав від страховика ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування у розмірі 40 507, 90 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до частини 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦКУкраїни).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Як зазначалося вище, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mersedes-Benz 814, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «УПСК» відповідно до полісу № АР/9175097 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130 000,00 грн.

Обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу транспортного засобу.

У частині першій статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, порядок здійснення розрахунку зносу колісних транспортних засобів (його складників) визначений наказом Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Тобто, статті 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують, що страховик відшкодовує оцінену в порядку визначену Законом шкоду, а саме витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. На підставі аналізу положень законодавства, що регламентують порядок виплати страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування розмір завданого збитку при настанні страхового випадку повинен визначатися виключно звітом (актом) про оцінку майна, у якому у т.ч. зазначається знос колісних транспортних засобів.

Відповідно до Звіту № 656.24Е_УПСК_15919 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 78 408,72 грн., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту зносу у розмірі 0,6258 (з ПДВ на запасні частини та матеріали: 5 214,52 грн.) складає 48 322,42 грн.

Виконуючи свої зобов`язання за полісом № АР/9175097, страховик ПрАТ «УПСК» визнав дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 30 вересня 2021 року, страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 40 507,90 грн., яку визначив наступним чином: 15 450 грн. (вартість ремонтних робіт) + 8 364,47 грн. (вартість матеріалів, що використовуються для відновлювального ремонту) + 19 293,43 грн. (вартість деталей, що замінюються, з урахуванням зносу без ПДВ) = 43 107,90 грн. 2600 грн. (франшиза).

У ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 79 ЦПК України).

У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У ч. 1 ст. 84 ЦПК України закріплено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в визначений законом строк.

У відповідності до ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик ПрАТ «УПСК» визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, оцінив розмір завданих автомобілю позивача збитків та виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 40 507,90 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Слід зазначити, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних належних доказів на спростування розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого страховиком; відповідачем не надано інший розрахунок розміру шкоди; не надано документів, які б спростовували визначений страховиком розмір виплати, що підлягала сплаті на користь позивача.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За правилами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованорго суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦКУ), особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, невідшкодованою залишилася сума в розмірі 35 300,82 грн. (78 408,72 грн. 40 507,90 грн.), яку позивач і просить стягнути із ОСОБА_2 , як винуватця ДТП.

З огляду на все вищевикладене, аргументи відповідача стосовно того, що ОСОБА_2 не має нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду, оскільки страховиком ПрАТ «УПСК» здійснено страхове відшкодування лише частково, у сумі 40 507,90 грн., а матеріальний збиток становить 78 408,72 грн., тобто не перевищує ліміт страхової відповідальності, суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Крім того, за змістом до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування.

У пункті 1 частини другої статті 22 ЦК України закріплено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Із приміток до наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № 9175097 від 01.11.2021 вбачається, що у розмір вартості матеріалів та запчастин закладено суму податку на додану вартість (+ 20 %).

Представник позивача ні в позовній заяві, ні у відповіді на відзив на позовну заяву не вказала, чи був проведений відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля.

Відповідно до підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків.

За змістом статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими аргументи представника відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення із відповідача суми податку на додану вартість, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу. Так, сума матеріальної шкоди, завданої рухомому майну ОСОБА_1 , підлягає зменшенню на суму ПДВ.

Враховуючи викладене вище, а також оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення часткове позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої дородньо-транспортною пригодою, у розмірі 30 085,48 грн.

Щодо судових витрат

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 28.05.2024 (а.с. 6).

У відповідності до п. 5. ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, стягненню із останнього на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 030 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 22, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 79, 81, 84, 141, 274, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 30 085 (тридцять тисяч вісімдесят п`ять) гривень 48 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 030 (одна тисяча тридцять) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН