Справа № 456/2205/24
Провадження № 2/456/838/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляна Тарасівна про встановлення факту виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт проведення повного розрахунку в сумі 195000,00 грн та виконання ним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Палінською О.В., реєстр № 6224, укладеного між ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що він на праві приватної власності є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2022. В укладеному у встановленій статтею 657 ЦК України формі договорі купівлі-продажу сторони погодили, що ціна продажу квартири АДРЕСА_1 становить 1000000,00 грн. Також відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 17.02.2022 за взаємною згодою сторін розрахунок проводився наступним чином: 805000,00 грн ним сплачено Продавцям ще до підписання цього договору, а решта суми 195000,00 грн він зобов`язувався сплатити Продавцям не пізніше 20 березня 2023 року, а саме: до 20 числа кожного місяця по 15000,00 грн. Пунктом 4 вказаного договору встановлено, що факт проведення розрахунку та виконання договору засвідчується заявою Продавців, справжність підписів на якій буде засвідчено нотаріально. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, про що свідчать копії платіжних доручень, а саме: відповідні квитанції на суму 195000,00 грн. 22 квітня 2024 року він звернувся до державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. для посвідчення договору-купівлі квартири АДРЕСА_1 , оскільки вирішив продати вказану квартиру. До вказаної заяви додавав квитанції, які підтверджують повну оплату за договором купівлі-продажу від 17.02.2022. Листом № 375/0-14 від 22 квітня 2024 року державним нотаріусом відмовлено в посвідченні договору, оскільки відсутня заява про проведення повного розрахунку та запропоновано звернутися в суд для встановлення факту повного розрахунку.

Відповідачі не скористалися правом на подання відзиву.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25 квітня 2024 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 18/

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляна Тарасівна про встановлення факту виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання на 11.06.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 19/.

Розгляд справи по суті відбувся 11.06.2024 без участі сторін

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив їх задовольнити.

Представниця відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Гошовська Я.А. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечила.

Державний нотаріус Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур Уляна Тарасівна в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачами слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.02.2022 між ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 (Продавці) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 /а.с. 11-12/.

Відповідно до п. 1 згаданого договору Продавці продали та передали у власність Покупцю, а Покупець купив і прийняв у власність належну Продавцям на праві приватної спільної часткової власності квартиру АДРЕСА_1 , та сплачує за неї обумовлену у цьому договорі грошову суму.

Пунктом 4 договору купівлі-продажу сторони погодили, що ціна продажу квартири АДРЕСА_1 становить 1000000,00 грн. За взаємною згодою сторін розрахунок проводився наступним чином: 805000,00 грн ним сплачено Продавцям ще до підписання цього договору, а решта суми 195000,00 грн він зобов`язувався сплатити Продавцям не пізніше 20 березня 2023 року, а саме: до 20 числа кожного місяця по 15000,00 грн. Факт проведення розрахунку та виконання договору засвідчується заявою Продавців, справжність підписів на якій буде засвідчено нотаріально /а.с. 11 на звороті/.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300423693 ОСОБА_1 17.02.2022 на підставі договору купівлі-продаж від 17.02.2022 зареєстрував за собою право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Долучені до матеріалів справи квитанції та платіжні інструкції за квітень 2022 року -березень 2023 року підтверджують погашення Покупцем перед Продавцями за договором купівлі-продажу від 17.02.2022 грошових коштів у розмірі 195000,00 грн /а.с. 13-17/.

При зверненні з метою відчуження згаданої квартири завідувачем Стрийською ДНК від 22.04.2024 за № 375/02-14 відмовлено ОСОБА_1 в посвідченні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , оскільки в останнього відсутня заява про проведення повного розрахунку за договором купівлі-продажу від 17.02.2022 /а.с. 9/.

Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу встановлення факту виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що згідно зі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За частиною другою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

На підставі наведених норм, ціна договору купівлі-продажу часток нежитлового приміщення є істотною умовою такого договору відповідно до ЦК України, а тому має бути визначена та погоджена сторонами у нотаріально посвідченому правочині.

Статтею 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відтак, встановивши, що ОСОБА_1 виконав умови договору купівлі-продажу від 17.02.2022 та переказав у визначені договором строки суму, що підлягала сплаті, в розмірі 195000,00 грн, проте отримати засвідчення факту проведення повного розрахунку та виконання договору купівлі-продажу від 17.02.2022 не має можливості з причин відсутності відповідачів (Продавці), суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість встановлення факту виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.06.2024, є та дату, на яку було призначено розгляд справи, 11.06.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 21.06.2024.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проведення повного розрахунку в сумі 195000,00 грн (сто дев`яносто п`ять тисяч грн 00 коп.) та виконання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серї НОМЕР_1 , виданий Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 24.04.1996; РНОКПП НОМЕР_2 ) договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Палінською О.В., реєстр № 6224, укладеного між ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений судом 21.06.2024.

Суддя Л.В.Гула