Справа № 214/5908/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Горбенко Інни Василівни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Горбенко І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою 02.07.2024, в якій просить суд видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали заяви передано в провадження судді Євтушенку О.І. 02.07.2024.

Згідно з відповідями №№678276, 678280, 678284 від 05.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими в порядку ч.7 ст.165 ЦПК України, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_1 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, долучені до неї докази, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

У розумінні ч.ч.3, 5 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно зі ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, у тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Положеннями ст.163 ЦПК України чітко регламентовано вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_1 пред`явив вимогу, передбачену п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги заяви його представник мотивувала тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі №213/5260/23 було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2021 року ОСОБА_2 мешкає окремо від заявника та їх сина, веде самостійне життя та не підтримує з ними жодних відносин. Син мешкає з батьком, прийнявши таке рішення добровільно, оскільки мати з ним не спілкується. Після розлучення ОСОБА_2 не бере жодної участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, що обумовило звернення ОСОБА_1 до суду.

На підтвердження обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги про стягнення на його користь аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх сина, представник заявника надала копії таких документів: паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 , паспорта громадянина України у формі ID-картки та реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенняСаксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі №213/5260/23 про розірвання шлюбу, копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.10.2018 житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_1 , характеристику з місця мешкання на ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.5 ст.183 СК України право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини має той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Подаючи заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, адвокат Горбенко І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , не надала доказів на підтвердження того, що неповнолітній син ОСОБА_1 дійсно мешкає саме з батьком, що є визначальним для підтвердження наявності у нього права на звернення до суду із вимогою про стягнення на його користь аліментів у наказному провадженні (акт чи довідку, засвідчені уповноваженими представниками житлово-комунального підприємства, управляючої компанії, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідальними посадовими особами органу місцевого самоврядування тощо із засвідченням печаткою). Разом з тим, за інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх неповнолітній син ОСОБА_1 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 мешкає окремо від ОСОБА_1 та їх сина за іншою адресою з листопада 2021 року, як про це зазначено в обґрунтування вимог заяви, суду не надано. Зі змісту рішенняСаксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2023 у справі №213/5260/23 слідує, що стосунки між сторонами дійсно було припинено у 2021 року, однак судове рішення не містить встановлених фактів, які б мали преюдиційне значення при розгляді даної заяви в частині того, що син дійсно залишився мешкати з батьком, а ОСОБА_2 мешкає окремо від них за конкретною адресою. Сама по собі наявність реєстрації права власності за ОСОБА_1 на житлове приміщення, набуте у шлюбі з ОСОБА_2 , не є достатньою підставою для звернення його до суду з вимогами про стягнення аліментів у наказному провадженні, яке передбачає безспірність вимог.

Приписами п.8 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 доказів на підтвердження обставин проживання неповнолітнього сина сторін разом з ним, відсутність яких не доводить виникнення у нього права на заявлення вимоги про видачу судового наказу про стягнення аліментів на його користь з ОСОБА_2 у наказному провадженні, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Позаяк, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.13, 19, 160, 161, 165, 166, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представникові ОСОБА_1 адвокатові Горбенко Інні Василівні у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 09.07.2024.

Суддя О.І. Євтушенко