Справа № 163/2387/24
Провадження № 2/163/466/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22 листопада 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 22 січня 2019 року з відповідачем шлюбу, у період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що спочатку сімейне життя з відповідачем складалося добре, проте в подальшому їх стосунки поступово почали погіршуватись, оскільки погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства у них різні та на цьому ґрунті між ними постійно виникали сварки і скандали. У вересні 2021 року зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак з метою збереження сім`ї і налагодження відносин з відповідачем за її заявою позов був залишений без розгляду. Однак взаєморозуміння між ними досягнуто не було, їх характери несумісні, через що з серпня 2022 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і фактично не підтримують жодних сімейних відносин, шлюб існує формально. 13 березня 2023 року знову звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак рішення місцевого суду було скасовано в апеляційному порядку, оскільки на той час була вагітна від іншого чоловіка. Дитина хоча й була записана на відповідача, однак він не є біологічним батьком. На даний час примирення не відбулося, тому за викладених обставин вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює будь-яке примирення, у зв`язку із чим категорично заперечує проти надання строку на примирення.

Ухвалою від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд позову визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання і повідомлення сторін. Відповідачу з дня вручення копії цієї ухвали визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

15 листопада 2024 року відповідач в канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив надати термін для примирення строком на шість місяців. В обґрунтування такого свого прохання зазначив, що наведене в позові обґрунтування не відповідає дійсності. З позивачем дійсно спільно не проживають, однак не з серпня 2022 року, а з березня 2023 року, коли позивач переїхали проживати в інше помешкання. Позивач зазначає, що він не є біологічним батьком другої дочки ОСОБА_4 , однак у 2024 році вона звернулась до суду із позовом про стягнення з нього аліментів на цю дочку та суд ухвалив рішення про стягнення з нього аліментів. Враховуючи, що з позивачем мають двох дітей віком чотири та один рік, вважає наявними передумови для вжиття усіх можливих заходів для збереження шлюбу та сім`ї.

Вирішуючи заяву відповідача про надання строку для примирення, суд дійшов такого висновку.

У статті 51 Конституції України визначено, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У пункті10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.

Основна ціль примирення подружжя - збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2019 року.

Відповідно до поданих сторонами доказів у період шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Попередньо позивач двічі зверталась до суду з аналогічними позовами, у першому випадку ухвалою Любомльського районного суду від 17 вересня 2021 року позов був повернутий за її ж заявою на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України, а у другому - постановою Волинського апеляційного суду від 26 липня 2023 року скасовано рішення Любомльського районного суду від 11 квітня 2023 року про розірвання між сторонами шлюбу, а провадження в справі закрито. Відповідно до змісту постанови апеляційного суду на момент розгляду справи місцевим судом позивач була вагітною.

Із рішення Любомльського районного суду від 30 липня 2024 року в справі № 163/1224/24, яке набрало законної сили 25 жовтня 2024 року, встановлено, що на утримання двох дочок з відповідача стягуються аліменти, а саме цим рішенням стягнуто аліменти на меншу дочку ОСОБА_6 та судовим наказом від 21 березня 2023 року стягуються аліменти на старшу дочку ОСОБА_3 .

Відповідач бажає зберегти шлюб, у зв`язку із чим клопоче про надання максимального терміну для примирення.

Позивач у позовній заяві висловила заперечення щодо примирення з відповідачем.

Разом із цим, із матеріалів справи та заяв сторін по суті спору суд не вбачає існування обставин, які б вказували на те, що примирення сторін як подружжя суперечить моральним засадам суспільства.

У зв`язку із цим та оцінюючи доводи кожної сторони, а також термін їх перебування у шлюбі, наявність у них двох малолітніх дітей, які потребують спільної батьківської любові та догляду, бажання і намагання відповідача зберегти сім`ю, суд вважає необхідним надати сторонам строк для примирення терміном на три місяці, що з огляду на фактичні обставини справи та попередні реальні і дієві наміри позивача припинити шлюбні стосунки з відповідачем, на переконання суду, буде достатнім для налагодження взаємовідносин сторін і вирішення питання можливого збереження шлюбу та сім`ї.

Необхідності у наданні більшого терміну на примирення відповідач не довів та достатніх для цього підстав суд не вбачає.

Не надавати терміну для примирення у даному конкретному випадку з огляду на вищенаведені факти та обставини суд вважає таким, що це буде порушенням положень ст.111 СК України.

Заперечення позивача щодо надання строку для примирення, за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Отже, клопотання відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.251, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Надати сторонам для примирення строк на три місяці.

Провадження в справі зупинити до 22 лютого 2025 року.

В частині зупинення провадження в справі на ухвалу протягом 15 днів з дня її складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.С.Павлусь