Справа № 303/4631/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Гейруш Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про стягнення 3% та інфляційних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що між відповідачем та АКБ «Форум» 30.08.2007 укладено кредитний договір №0238/07/26-CL, за умовами якого банк надав позичальниці кредит у розмірі 59000,00 доларів США зі сплатою 13 % річних. 10.08.2010 рішенням по справі №2-1085/10, що виніс Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області стягнуто з ОСОБА_1 677777,10 грн. заборгованості за кредитним договором та 1700,00 грн. судового збору. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. У відповідності до ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №2-1085/10від 27.08.2019 замінено стягувача у справі на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Таким чином, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк Форум» втратив такі права. Згідно з приписами частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється на підставах, визначених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Цивільне законодавство України, зокрема присвячене припиненню зобов`язань у главі 50 ЦК України не містить положень про те, що набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу із зобов`язаної до його сплати особи припиняє зобов`язання на підставі якого цей борг виник. Набрання законної сили рішенням про присудження не змінює і не припиняє зобов`язання, до примусового виконання обов`язку з якого присуджений боржник (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №761/16124/15-ц, провадження №14-184цс20). Таким чином, наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав: не припиняє правовідносин сторін цього договору; не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання; не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. З огляду на те, що позичальником після набрання законної сили рішенням суду, вищевказане рішення суду не було виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор набуває право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, що узгоджується з діючою судовою практикою. У постанові від 23.02.2023 у справі №911/3025/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст. 625 ЦК України не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою у будь-якому випадку не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних витрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду, що підлягає стягненню станом на 30.04.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65259,53 грн., з яких: нараховані 3% річних складають 15244,92 грн.; втрати від інфляції 50014,61 грн. Товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» 3% та інфляційні втрати у розмірі 65259,53 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав.

Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.08.2007 між відповідачем та АКБ «Форум» укладено кредитний договір №0238/07/26-CL, за умовами якого банк надав позичальниці кредит у розмірі 59000,00 доларів США зі сплатою 13 процентів річних і строком повернення до 29.08.2017.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2010 у справі №2-1085/10 позов АКБ «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором №0238/07/26-CL в сумі 677777,10 грн. та 1700,00 грн. судового збору..

На виконання вищезазначеного рішення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 10.08.2010 видано виконавчий лист.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.08.2019 замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» у справі №2-1085/10 за позовом АКБ «Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно.

Таким чином, усі права кредитора за кредитним договором №0238/07/26-CL від 30.08.2007 на даний час належать ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», заборгованість відповідача по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду станом на 30.04.2024 становить 65259,53 грн., з яких: нараховані 3% річних - 15244,92 грн.; інфляційні збитки 50014,61 грн.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Вищезазначене узгоджується з правовими позиціями викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження №14-254цс19).

Позивач стверджує, що рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2010 у справі №2-1085/10 відповідачем не виконано.

Відповідач доказів повного або часткового виконання вищевказаного рішення суду не надав.

Отже, станом на дату подачі позову рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2010 у справі №2-1085/10 залишається невиконаним.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення заборгованості 10.08.2010 зобов`язання відповідача сплатити заборгованість не припинилося та триває по час розгляду даної справи. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Позивачем проведено та надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 50014,61 грн. та трьох процентів річних в сумі 15244,92 грн.

Відповідачем жодних заперечень щодо правильності розрахунку не подано.

Таким чином, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за ст. 625 ЦК України, суд вважає, що такий позивачем здійснено у відповідності до чинного законодавства, а відповідачем жодним чином не спростовано, тому його слід взяти за основу при визначенні розміру заборгованості.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в сумі 50014,61 грн та три проценти річних в сумі 15244,92 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 03.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023.

З акта про приймання-передачу наданих послуг від 14.05.2024 вбачається, що Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» юридичні послуги відповідно до договору про надання юридичних послуг від 03.01.2023, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» прийняв надані послуги по боржнику ОСОБА_1 , а саме:

- консультація усна (з вивченням документів) по кредитній справі №0238/07/26-CL (витрачений час 1 година, сума 1500,00 грн);

- консультація письмова по судовому рішенню по справі № 2-1085/10 (витрачений час 1 години, сума 1500,00 грн.);

- підготовка (складення) позовної заяви про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України з клопотанням (витрачений час 2 години, сума 6000,00 грн.);

- формування додатків до позовної заяви, зібрання та передача замовнику (витрачений час 2 години, сума 4000,00 грн.).

Загальна кількість затраченого часу складає 06 годин, вартість послуг становить 13000,00 грн.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.

Враховуючи вищезазначене з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн на підставі ч.3 ст.133 та ст. ст. 137, 141 ЦПК України.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 135, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 599, 610, 611, 625 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про стягнення 3% та інфляційних збитків - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» три проценти річних та інфляційні втрати у розмірі 65259,53 гривень (шістдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 53 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень (тринадцять тисяч гривень, 00 копійок) та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", адреса місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, корпус 8Б, офіс 103, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуюча Л.В.Курах