№ провадження 2/495/93/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Є.

справа № 495/13817/23

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним, просить суд визнати недійсним Договір про надання банківських послуг, укладений між нею та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк».

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 березня 2022 року вона отримала повідомлення від АТ КБ «Приватбанк» про спробу списання коштів з банківського рахунку НОМЕР_1 , на який встановлено кредитно картковий ліміт 12 000, 00 грн. Жодних підтверджень для проведення платежів вона не надавала.

Станом на 14 грудня 2023 рік АТ КБ «Приватбанк» нараховує заборгованість за договором, який не був укладений.

Вважає, що Кредитний договір, який не був укладений між нею та відповідачем є таким, що порушує її права як споживача та підлягає визнанню нікчемним.

Кредитний договір, не містить жодних правових підстав та не може слугувати доказом безспірності укладання договору, оскільки було порушено порядок укладення між сторонами договору.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач 27 травня 2024 року надав на адресу суду письмові пояснення відповідно до п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України, відповідно до яких просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, зазначаючи, що ОСОБА_1 вперше звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідку про умови кредитування від 09 липня 2011 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна».

Згодом між ОСОБА_1 та банком були підписані анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22 серпня 2019 року.

Також при оформлені нової кредитної картки сторони підписали 26 грудня 2019 року наступні документи: паспорт споживчого кредиту (карти) та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Даний договір укладений між сторонами шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне обслуговування фізичних осіб.

Заявою позивача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі.

На підтвердження цього позивач поставила свій підпис в Заяві та довідці про умови кредитування ПАТ КБ «Приватбанк».

Отже сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору споживчого кредиту: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, відсоткові ставки, порядок плати за кредит та позивач отримала грошові кошти за вказаним кредитним договором.

Вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним договору.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом, повідомленням сторін.

27 травня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, матеріали справи містять її заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутність представника, позовні вимоги не визнають.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 вперше звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідку про умови кредитування від 09 липня 2011 року, згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна».

Згодом між ОСОБА_1 та банком були підписані анкети заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22 серпня 2019 року.

Також при оформлені нової кредитної картки сторони підписали 26 грудня 2019 року наступні документи: паспорт споживчого кредиту (карти) та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.(а.с. 42-78)

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала на те, що АТ КБ «Приватбанк» нараховує їй заборгованість за договором, який не був укладений, є таким, що порушує її права як споживача та підлягає визнанню недійним, порушує вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач заперечуючи проти позову вказав на те, що позивач підписав заяву, жодних заперечень щодо умов Банку не зазначала, договір укладено у відповідності до вимоги чинного законодавства.

В якості спростування вимог позивача приєднав до матеріалів справи: заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг підписану ОСОБА_1 , в якій зазначені істотні умови договору, спосіб та строк надання кредиту, мета отримання кредиту, процентна ставка, відсотків річних, тип процентної ставки, загальні втрати за кредитом, порядок повернення кредиту, процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних, пені (а.с. 42-49); довідку про умови кредитування, підписану ОСОБА_1 особисто (а.с. 50-51); анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 54-55); фото клієнта с карткою (а.с. 56-57); анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг за підписом позивача (а.с. 58-70); фото та інформація про клієнта (а.с. 71)

Нормативне обґрунтування.

Статтею 203 ЦК України закріплені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою п`ятою та шостої статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з приписами ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, Законом покладено обов`язок доказування на сторони у справі, а в даному випадку саме на позивача покладено обов`язок довести обставини, на які він посилається щодо обґрунтування відсутності укладання між нею та АТ КБ «Приватбанк» договору.

Всупереч зазначеного, позивач не довів, що зазначений договір не укладався, був порушений порядок укладення договору.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

Враховуючи, що оспорюваний позивачем договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі; на момент укладення спірного договору позивач не заявляла додаткових вимог щодо надання додаткової інформації щодо умов договору та у подальшому виконувала їх; зміст кредитного договору містить повну інформацію про умови кредитування, вартість кредиту, процентну ставку, що підтверджується наданими до матеріалів справи представником відповідача доказами, тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним Договору про надання банківських послуг, укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з не обґрунтованістю позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 204, 526, 527, 530, 626, 627, 628, 634, 638 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , МФО 305299, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Повний текст рішення складений 18 липня 2024 року.

С У Д Д Я :