Справа № 344/2445/24
Провадження № 2/344/1616/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г. В.

секретаря с/з Стефанюк Х.Я.,

за участі представника Позивача ОСОБА_1 , представника Відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про визнання припиненими трудових відносин та стягнення компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі також «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (надалі також «Відповідач»), в якому просить визнати припиненими трудові відносини між ним та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 11.08.2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на користь ОСОБА_3 компенсацію за невикористані відпустки та вихідну допомогу в сумі 13 667 810,93 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що оскільки рішенням Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 11.08.2023 року припинено повноваження ОСОБА_3 як голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», розірвано контракт з ним, обрано нового голову Правління, трудові відносини ОСОБА_3 з Відповідачем припинились, на його думку, 11.08.2023 року.

Проте, незважаючи на рішення Наглядової Ради та заяву Позивача про не заперечення проти звільнення, наказ про звільнення Відповідачем не видано, не проведено з ним необхідний розрахунок при звільненні.

Згідно проведених представником Позивача розрахунків суми компенсації, яка має бути виплачена Позивачу при звільненні, розмір такої становить 13 667 810,93 грн.

Представник Позивача також скористалася правом на подання відповіді на відзив.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачем Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на адресу суду подано Відзив на позов, у якому представник заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Заперечуючи проти позову, представник Відповідача у відзиві покликається на те, що, незважаючи на прийняття Наглядовою Радою товариства рішення про припинення повноважень ОСОБА_3 (протокол від 11.08.2023 року), як Голови Правління, у Відповідача були відсутні правові підстави для звільнення Позивача, оскільки він користується гарантіями, передбаченими ст. 119 КЗпП України, як працівник, призваний на військову службу в особливий період.

Вимога про стягнення компенсації при звільненні, на думку представника Відповідача, є передчасною, оскільки після видання відповідного розпорядження про звільнення Позивача йому буде виплачено відповідну суму компенсації у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Додатково зазначив, що після звільнення ОСОБА_3 з лав Збройних Сил України та надання Відповідачу відповідного наказу про припинення військової служби 31 липня 2024 року, його не було звільнено у зв`язку з перебуванням на лікарняному. На даний час вказане питання вирішується.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Рішенням Наглядової Ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 25 травня 2022 року ОСОБА_3 обрано з 01 липня 2022 року Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (Протокол №25/05-2022 від 25.05.2022 року (а.с.7).

17 червня 2022 року Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (Товариство) з ОСОБА_3 (Керівник) підписано Контракт з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (а.с.12-17), за яким керівник зобов`язувався здійснювати управління (керівництво) поточною діяльністю Товариства, забезпечувати його прибутковість, ефективне використання та збереження майна Товариства та майна, що не підлягає приватизації і передано у користування Товариства, організовувати роботу Правління Товариства, а Товариство зобов`язувалося сплачувати Керівнику винагороду і надавати соціально-побутове забезпечення відповідно до умов цього контракту (пункт 1.1 Контракту).

Відповідно до пункту 7.1 вищевказаного Контракту цей контракт є укладеним з дати його підписання сторонами і діє з 01 липня 2022 року по 30 червня 2025 року включно.

17 червня 2022 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (Товариство) та ОСОБА_3 (голова Правління, керівник) підписано Додаток до Контракту з Головою Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 17 червня 2022 року (а.с.18), яким за виконання обов`язків, передбачених Контрактом, Керівнику встановлено щомісячний посадовий оклад у розмірі 300 000 грн. (пункт 1 Додатку); визначено порядок виплати річної премії (п.п.3-7), встановивши її розмір у 1 200 000 грн. (пункт 5 Додатку); передбачено можливість сплати Керівнику інших місячних премій (заохочень) (пункт 8 Додатку).

Згідно з Витягу з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №235 від 16 червня 2023 року «Про призов резервістів, військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації» (а.с.121) ОСОБА_3 направлено для проходження військової служби по мобілізації резервістів та військовозобов`язаних.

Наказом т.в.о Голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 16 червня 2023 року №89-к/тр «Про увільнення від роботи у зв`язку з призивом на військову службу по мобілізації» (а.с.122) ОСОБА_3 , голову правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» увільнено від роботи з 6 червня 2023 року у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації із збереженням місця роботи і посади та з щомісячним проведенням матеріальної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.

Згідно Довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №6/98 від 22 червня 2023 року (а.с.123) солдат ОСОБА_3 призваний на військову службу під час мобілізації та 16.06.2023 року направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 . Ця довідка дає право працівникам, призваним на військову службу під час мобілізації, в особливий період, та їх роботодавцям на гарантії, пільги і привілеї, визначені чинним законодавством.

11 серпня 2023 року відбулося засідання Наглядової Ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», на якому вирішено припинити повноваження Голови Правління Товариства ОСОБА_3 з дати прийняття цього рішення (п.1.1); обрано головою Правління Товариства ОСОБА_4 (п.2.1) (Протокол №2/23 засідання Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 11 серпня 2023 року (а.с.8-11).

14 вересня 2023 року ОСОБА_3 на адресу голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» подав заяву наступного змісту: «В зв`язку з перебуванням на службі в ЗСУ не заперечую про моє звільнення у відповідності Протоколу №8/23 засідання Наглядової Ради від 11.08.2023 р.».

Згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №215 від 29.07.2024 року (а.с.184) ОСОБА_3 визнано таким, що вибув з пункту постійної дислокації м. Коломия у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та звільненого у відставку.

31 липня 2024 року ОСОБА_3 на адресу т.в.о. голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» подав заяву, якою інформував про те, що у відповідності наказу, копія якого додається, його звільнено з військової служби (а.с.183).

Як зазначено представником Позивача, станом на даний час питання щодо звільнення Позивача з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» Відповідачем не вирішено, відповідного наказу про звільнення не винесено, суми компенсації при звільненні не виплачено, у зв`язку з чим, за твердженнями представника Позивача, трудові права ОСОБА_3 порушуються, а тому вони просять в судовому порядку визнати припиненими трудові відносини Позивача з Відповідачем 11.08.2023 року з виплатою усіх передбачених законом компенсацій при звільненні.

Представник Відповідача в судовому засіданні пояснив, що відразу після подання заяви від 31.07.2024 року Позивач оформив листок непрацездатності, у зв`язку з чим згідно з вимогами трудового законодавства його неможливо було звільнити. На даний час питання припинення трудових відносин Позивача вирішується керівництвом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням цієї норми, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 07.07.2004 у справі № 1-14/2004, від 16.10.2007 у справі № 1-16/2007 та від 29.01.2008 у справі № 1-5/2008 зауважив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядається як природна потреба людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є надвідчужуваним і по суті означає забезпечення саме різних можливостей кожному для його реалізації.

Стаття 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України.

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (ст. 1 Кодексу законів про працю України).

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу законів про працю України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ч.1-3 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

У спірних правовідносинах трудові відносини між працівником ОСОБА_3 , який обіймав посаду Голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», та товариством Відповідача регулювалися укладеним між цими сторонами Контрактом з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 17 червня 2022 року (а.с.12-17).

Вказаним Контрактом врегульовано права, обов`язки та відповідальність його сторін, а також порядок зміни умов та розірвання Контракту (розділ 6 Контракту).

Строк дії Контракту встановлено його сторонами до 30 червня 2025 року включно (п.7.1 Контракту).

Предметом даного позову є спір між сторонами щодо факту та дати припинення трудових відносин ОСОБА_3 , який працював за умовами контракту, та повноваження якого, як Голови Правління, припинено за рішенням Наглядової ради Товариства Відповідача від 11 серпня 2023 року, з АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

Представник Позивача вважає, що трудові відносини ОСОБА_3 припинилися 11 серпня 2023 року, але оскільки Відповідачем в подальшому не видано відповідного наказу (розпорядження) про звільнення Позивача, вказане питання повинно вирішуватися в судовому порядку шляхом визнання таких трудових відносин припиненими 11.08.2023 року та стягнення на користь Позивача відповідної компенсації при звільненні.

При цьому, Суд звертає увагу на помилковість зазначення представником Позивача у позовній заяві про те, що рішенням Наглядової ради від 11.08.2023 року припинено Позивачу повноваження Голови Правління, «розірвано контракт з ним», обрано нового Голову Правління (друга сторінка позовної заяви, абзац дев`ятий), оскільки зазначеним рішенням Наглядової ради від 11.08.2023 року, як свідчить аналіз його змісту, контракт з ОСОБА_3 не розривався, а лише, зокрема, припинено його повноваження Голови Правління.

Крім того, в рамках розгляду даної справи Суд зауважує на нетотожності понять «припинення повноважень Голови Правління» та «припинення трудових відносин», оскільки дані процедури характеризуються відмінними підставами та порядком їх реалізації, суб`єктом, уповноваженим на прийняття відповідного рішення.

Так, порядок припинення повноважень Голови Правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» визначено пунктом 11.9 Статуту Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (нова редакція), затвердженого 21 березня 2019 року (а.с.19-41), яким визначено:

11.9.1. Повноваження Голови та/або членів Правління припиняються за рішенням Наглядової ради.

11.9.2 Наглядова рада може в будь-який час та з будь-яких підстав прийняти рішення про припинення (відкликання) повноважень Голови Правління, будь-кого (або всіх) із членів Правління.

11.9.3. Повноваження Голови правління припиняються за рішенням Наглядової ради з одночасним прийняттям рішення про обрання (призначення) Голови Правління або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження.

Отже, Наглядова рада Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» наділена безумовним повноваженням щодо припинення (відкликання) повноважень Голови Правління товариства.

Натомість, враховуючи специфіку такої посади, як голова правління товариства, оформлення припинення його трудових відносин в товаристві повинно відбуватися відповідно до норм чинного трудового законодавства та з передбачених ним підстав припинення трудового договору, особливою формою якого є контракт.

Статтею 36 Кодексу законів про працю України визначено підстави припинення трудового договору, якими, зокрема, є:

1) угода сторін;

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника або роботодавця фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частини третьої статті 119 цього Кодексу;

4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);

та інші.

Статтею 41 Кодексу законів про працю України визначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов.

Зокрема, за змістом пункту 5 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках:

5) припинення повноважень посадових осіб.

Частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Окрім статей 36 та 41 Кодексу законів про працю України у спірних правовідносинах підлягають застосуванню також умови укладеного між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз Контрактом з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 17 червня 2022 року (а.с.12-17).

Згідно з умовами укладеного між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз Контрактом з Головою правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 17 червня 2022 року (а.с.12-17), зокрема, пункту 6.2, визначено, що цей контракт припиняється:

6.2.1. Після закінчення строку дії Контракту.

6.2.2. За згодою Сторін контракту.

6.2.3. До закінчення строку дії Контракту у випадках, передбачених п.6.3 цього Контракту.

6.2.4. За ініціативою Керівника до закінчення строку дії Контракту у випадках, передбачених п.6.4 цього Контракту.

6.2.5. З інших підстав, передбачених цим Контрактом, Статутом Товариства, Положенням про Правління та законодавством України.

Пунктом 6.3 Контракту визначено підстави розірвання Контракту, зокрема, цей контракт може бути розірваний у встановленому законодавством порядку до закінчення строку його дії, а Керівник звільнений з посади у разі:

6.3.1. Невиконання з вини Керівника рішень Загальних зборів акціонерів, Наглядової ради, Правління Товариства та/або обов`язків, покладених на Керівника цим Контрактом, Статутом Товариства та Положенням про Правління Товариства.

6.3.2. Невиконання показників ефективності діяльності Товариства.

6.3.3. У разі нез`явлення на роботу протягом більш як тридцяти календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності та з будь-яких інших підстав, окрім щорічної оплачуваної відпустки.

6.3.4. Укладення Керівником трудового договору з іншим роботодавцем на роботу за сумісництвом без письмової згоди Наглядової ради Товариства.

6.3.5. Прийняття Загальними зборами акціонерів, Наглядовою радою Товариства рішення про припинення (відкликання) повноважень Керівника. Ця підстава для звільнення Керівника може бути застосована не раніше, ніж з 01 січня 2023 року.

6.3.6. Ліквідації Товариства.

6.3.7. З інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 6.4 Контракту визначено право Керівника за своєю ініціативою розірвати це Контракт до закінчення строку його дії (підпункти 6.4.1, 6.4.2 контракту).

Отже, Суд звертає увагу на те, що за умовами Контракту від 17 червня 2022 року, який було укладено з Позивачем, передбачено окремі підстави, зокрема:

припинення контракту (пункт 6.2 контракту)

розірвання контракту (пункти 6.3,6.4 контракту).

При цьому, згідно умов Контракту від 17 червня 2022 року, прийняття Загальними зборами акціонерів, Наглядовою радою Товариства рішення про припинення (відкликання) повноважень Керівника (ця підстава для звільнення Керівника може бути застосована не раніше, ніж з 01 січня 2023 року) є підставою для розірвання Контракту з Керівником у встановленому законодавством порядку до закінчення строку його дії (підпункт 6.3.5. пункту 6.3 Контракту).

Отже, за змістом вищенаведених норм, після прийняття Наглядовою радою товариства рішення про припинення повноважень Голови Правління товариства Відповідача, з ним повинно бути розірвано контракт до закінчення строку його дії у встановленому законодавством порядку, тобто з виданням відповідного розпорядчого документу.

У спірних правовідносинах строк дії Контракту, укладеного з Позивачем, було встановлено до 30 червня 2025 року, а рішення про припинення його повноважень Голови Правління прийнято Наглядовою радою 11 серпня 2023 року, тобто до закінчення строку дії контракту.

У позовній заяві представник Позивача просить визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 11.08.2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України.

Як вже було зазначено, передбачена п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України підстава для припинення трудового договору (припинення повноважень посадових осіб) має місце лише з ініціативи роботодавця, а не працівника.

Таким чином, працівник (Позивач) не може бути ініціатором звільнення за п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України.

У разі наявності, на переконання працівника, відповідних підстав для звільнення за п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України та ухилення роботодавця від прийняття відповідного розпорядчого документу щодо оформлення такого звільнення належним способом захисту буде ініціювання питання щодо зобов`язання роботодавця вчинити відповідні дії, чому повинно передувати розірвання контракту.

Розірвання контракту з посадовою особою до закінчення строку його дії може відбуватися за згодою його сторін, а в разі відсутності такої згоди в судовому порядку.

У спірних ж відносинах, станом на 11.08.2023 року, як на дату, з якої представник Позивача просить визнати припиненими трудові відносини Позивача з Відповідачем, відсутні передбачені законом та умовами Контракту з Позивачем від 17 червня 2022 року умови, а саме факт розірвання даного контракту у встановленому законом порядку (підпункт 6.3.5 пункту 6.3 Контракту).

Представник Позивача помилково вказує у позовній заяві про те, що рішенням Наглядової ради від 11.08.2023 року припинено Позивачу повноваження Голови Правління, «розірвано контракт з ним», обрано нового Голову Правління (друга сторінка позовної заяви, абзац дев`ятий), оскільки зазначеним рішенням Наглядової ради від 11.08.2023 року, як свідчить аналіз його змісту, контракт з ОСОБА_3 не розривався, а лише, зокрема, припинено його повноваження Голови Правління.

Прийняття Наглядовою Радою товариства рішення про припинення повноваження Голови Правління не є тотожним розірванню контракту, а лише слугує підставою для подальшого розірвання такого контракту.

Суб`єкти прийняття рішення про припинення повноваження Голови Правління та про розірвання контракту відмінні (різні).

Розглядаючи трудові спори, суди не вправі підміняти інші органи, зокрема і роботодавця, у питаннях звільнення працівників.

Крім того, рішення роботодавця про розірвання контракту, відмову в розірванні контракту є самостійним рішенням роботодавця, яке може бути оскаржено працівником у встановленому законом порядку.

Визнання припиненими трудових відносин Позивача з Відповідачем з 11.08.2023 року поза межами встановленої законом та Контрактом процедури припинення таких трудових відносин (шляхом розірвання контракту з керівником) суперечитиме вимогам закону та завданням цивільного судочинства.

Щодо посилання представника Позивача в судовому засіданні на практику Верховного Суду у справах №668/15258/15-ц, 552/4015/15-ц, 757/61865/16-ц, 205/8103/18, Суд зауважує на нерелевантності таких правових позицій щодо даного спору, оскільки предметом розгляду у вказаних судових справах були відмінні обставини щодо підстав припинення трудового договору з працівником (зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника).

За таких обставин вимога про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_3 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 11.08.2023 року на підставі п.5 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України є необґрунтованою та безпідставною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Оскільки позовна вимога про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на користь ОСОБА_3 компенсацію за невикористані відпустки та вихідну допомогу в сумі 13 667 810,93 грн. є похідною від позовної вимоги про визнання припиненими трудових відносин, вона на даному етапі вважається передчасною і такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі стягнення по 123,83 грн. з кожної з відповідачів.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 1, 21, 22, 23, 24, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст. 209, 213- 216 ЦПК України, Суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про визнання припиненими трудових відносин та стягнення компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 22.10.2024 року.

Суддя Домбровська Г. В.