Справа №366/350/24
Провадження №2/366/271/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року смт. Іванків

Іванківський районний суду Київської області в складі:

головуючого - судді Гончарука О.П.,

при секретарі Іванової І.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

5 січня 2024 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі АТ «ОГС «Київоблгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 153385,02 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що відповідач зареєстрований та проживає у газифікованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , приєднаному до газорозподільних мереж та є споживачем природного газу. ОСОБА_1 перебуває у правовідносинах з ПАТ «Київоблгаз», як з оператором ГРМ, з доступу до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його газифікованого об`єкта. Відтак, за Типовим договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену Законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань. Проте, 08 березня 2023 року під час перевірки цілісності вузла обліку газу, у газифікованому житловому будинку за вищезазначеною адресою, представниками АТ «Київоблгаз» було виявлено, та зафіксовано Актом про порушення №669 від 8 березня 2023 року, наявність несанкціонованого газопроводу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу, тобто виявлено газопровод прихованим методом в землі. Крім того, 8 березня 2023 року на місці виявлення порушення, було складено Акт обстеження об`єкту газопостачання №1 від 8 березня 2023 року, відповідно до якого «При проведенні інвентаризації за даною адресою було виявлено самовільне підключення газових приладів споживача до системи газопостачання, а саме: замість існуючого КСТГ-16 9 згідно проектної документації) встановлено котел Житомир-3-15кВт, а також виявлено незадіяний газовий опуск. Крім цього на території цієї власності виявлений ще один будинок до якого несанкціоновано підключено газопровід, прихований методом прокладання в землі, а також самовільного підключення газових приладів споживача до системи газопостачання, а саме: 2 конвектори: Корді 4 та Росс. Колонка Indom 20 кВт, ПГ-4 та котел-колонка Е.С.А. Calora 24 кВт. На території також збудована баня з самовільним підключенням газового конвектора АКОГ-3-СП. Було проведено механічне від`єднання несанкціонованого газопроводу. відрізкою та заварюванням в землі». Порушення було усунуте шляхом механічного від`єднання газопроводу від діючого газопроводу, від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі (пломба R 33636356), відрізка та заварювання газопроводу в землі, про що складено акт про усунення порушення від 08.03.2023, та два акти про відключення об`єкту (газових приладів) від 08.03.2023. 09.03.2023 року за фактом виявленого порушення на адресу споживача були надіслані вищевказані документи. 13.03.2023 до позивача звернувся гр. ОСОБА_1 із заявою про укладення договору розподілу природного газу відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком за адресою АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки та житлового будинку починаючи із 02.06.2022 року. За адресою АДРЕСА_2 . Позивач надавав послуги з розподілу природного газу до 13.03.2023- ОСОБА_2 . Порушуючи п. 7.4 договору та п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ ОСОБА_2 не повідомила Оператора ГРМ про зміну персоніфікованих даних та звільнення займаного об`єкту.

Представниками АТ «Київоблгаз» було запрошено Відповідача на засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 669 від 08.03.2023, що відбулося за адресою: АДРЕСА_3 . Запрошення Відповідач отримав особисто 13.03.2023, що підтверджується підписом Відповідача у запрошенні. 20.04.2023 відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 669 від 08.03.2023. Комісія вирішила задовольнити Акт про порушення № 669 та нарахувати вартість необлікованого обсягу природного газу за період з 02.06.2022 року по 08.03.2023 року (Протокол № 669). Відповідач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії та визнав, що він несанкціоновано поза вузлом обліку під`єднав до газорозподільної мережі: котел-колонка Е.С.А. Calora 24 кВт.; -Плита газова ПГ-4; - Газова колонка Indom 20 кВт; Конвектор РОСС; Конвектор Корді 4; - Конвектор АКОГ-3-СП.

Позивачем було здійснено розрахунок вартості необлікованого обсягу природного газу за період з 02.06.2022 по 08.03.2023 року у сумі 153385,05 грн., яка має бути відшкодована АТ «Київоблгаз», про що складено акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 20.04.2023 року, а також розрахунок нарахованої суми, наведеної в акрі-розрахунку.

На підставі викладеного, представник АТ «Київоблгаз» звернувся до суду з вказаним позовом. Оскільки відповідач вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу добровільно не сплатив, просить стягнути вказану суму в примусовому порядку.

Після виконання частини сьомої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду Київської області 27.02.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання призначене на 04.04.2024 року прибув, судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача. В наступні судові засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини не явки суду не повідомлені.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки із житловим будинком, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за №315, та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №20.

Вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 приєднаний до газорозподільних мереж та відповідно ОСОБА_1 є споживачем природного газу та послуг з розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який у відповідності до п.1.1 є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно п. 1.2. зазначеної Постанови умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 1.3. Постанови встановлено, що Договір розподілу газу є договором приєднання, який укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як вбачається із матеріалів справи 13.03.2023 року відповідач звертався до АТ «Київоблгаз» із заявою про укладення договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до п. 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) та/або сплата рахунку Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Суду надано заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), між АТ «Київоблгаз» та ОСОБА_1 .

Отже, всі споживачі природного газу, у тому числі побутові споживачі природного газу, вважаються такими, що приєдналися до умов Типового договору розподілу природного газу, якщо підписали заяву-приєднання, здійснили відбір природного газу або здійснили оплату.

Тобто, ОСОБА_1 перебуває у правовідносинах з АТ «Київоблгаз», як з оператором ГРМ, з доступу до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його газифікованого об`єкта. Відтак, за Типовим договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену Законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до положень розділу VIII Договору відповідач зобов`язаний виконувати його умови та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів справи, убачається, що позивач надавав послуги з розподілу природного газу до 13.03.2023- ОСОБА_2 . Разом з тим, порушуючи п. 7.4 договору та п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ ОСОБА_2 не повідомила Оператора ГРМ про зміну персоніфікованих даних та звільнення займаного об`єкту.

У відповідності до п. 2.3. Договору окрім цього Договору сторони зобов`язуються керуватись Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

08.03.2023 року під час перевірки цілісності вузла обліку газу, у газифікованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , представниками АТ «Київоблгаз» було виявлено, та зафіксовано Актом про порушення №669, наявність несанкціонованого газопроводу, а саме виявлено газопровід прихованим методом в землі.

Наявність несанкціонованого газопроводу також підтверджується фотододатками до акту про порушення №669.

Згідно акту №1 обстеження об`єкту газопостачання, убачається, що у АДРЕСА_2 , при проведенні інвентаризації за даною адресою було виявлено самовільне підключення газових приладів споживача до системи газопостачання, а саме: замість існуючого КСТГ-16 (згідно проектної документації) встановлено котел «Житомир-3-15 кВт, а також виявлено незадіяний газовий опуск. Крім цього, на території цієї власності виявлений ще один будинок до якого підключено газопровід, прихований методом прокладання в землі, а також самовільного підключення газових приладів споживача до системи газопостачання, а саме: 2 конвектори: Корді 4 та Росс. Колонка Indom 20 кВт, ПГ-4 та котел-колонка Е.С.А. Calora 24 кВт. На території також збудована баня з самовільним підключенням газового конвектора АКОГ-3-СП. Було проведено механічне від`єднання несанкціонованого газопроводу. відрізкою та заварюванням в землі.

Актом про порушення №669 від 08.03.2023 року, встановлено порушення п.п.1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем наявність несанкціонованого газопроводу.

Зазначене порушення було усунуте шляхом механічного від`єднання газопроводу від діючого газопроводу, від`єднання відводу газопроводу з встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі (пломба R 33636356), відрізка та заварювання газопроводу в землі, про що складено акт про усунення порушення від 08.03.2023 року.

13.03.2023 року ОСОБА_1 отримав запрошення щодо засідання комісії Вишгородського відділення АТ «Київоблгаз» в смт. Іванків відносно розгляду акта про порушення №669 від 08.03.2023 року, яке відбудеться 20.04.2023 року о 10:00 год.

20.04.2023 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення АТ «Київоблгаз», акт про порушення №669 від 08.03.2023 року був розглянутий, і за протоколом №669, було прийнято рішення про його задоволення, здійснення нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості. Споживач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії,, зауваження споживач не вносив.

Відповідно до акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за несанкціонований газопровід за період з 02.06.2022 року по 08.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , необлікований донарахований об`єм та обсяг природного газу склав 20264,92 м.куб., а його вартість 153385 грн. 02 коп.

20.04.2023 року, у відповідності до положень Кодексу ГРС, ПАТ «Київоблгаз», відповідач ОСОБА_1 отримав рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу від 20.04.2023 року в сумі 153385 грн. 02 коп., проте борг відповідачем не сплачено.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили факт виявлення несанціанованого газопроводу, який здійснений шляхом прихованих заходів за адресою: АДРЕСА_1 та несанкціановано підключених відповідачем газових приладів до газорозподільної системи.

Правовідносини між споживачем та постачальником газу врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824.

Крім того, згідно п.4 розділу 3 глави VІ Кодексу газорозподільних систем, який затверджений Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»).

Так, відповідно до пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі, шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;

несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу;

несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу);

несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Підпунктом 5 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі, в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема, способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі, шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання.

Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Пунктами 1, 2, 3, 5, 7, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акту про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акту про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акту про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акту про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акту про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

На дату складання акту про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акту про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акту про порушення, акту про усунення порушення, акту про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до п.1 гл.3 роз. ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до п.п. 5 п. 7.4 розділу VІІ Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п.п. 6 п.1, п.2 пар.7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Кодекс газорозподільних систем врегульовує взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості.

Право оператора газорозподільних мереж припиняти газопостачання у випадках, встановлених законодавством, передбачено Кодексом газорозподільних систем та «Правилами безпеки систем газопостачання», затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року. Главою 7 розділу І Кодексу ГРС регламентовано порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.

Зокрема, пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС встановлено вичерпний перелік таких підстав.

До них відносяться: несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу (1); отримання від оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача (2); подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання (3); відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (4); розірвання договору розподілу природного газу (5); несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ (6); несанкціоноване відновлення газоспоживання (7); визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного бо екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт (8); наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (9); необґрунтована відмова від підписання акту наданих послуг та/або акту приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим) (10); відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання (11); в інших випадках, передбачених законодавством (12).

Відповідно до п.8.3 розділу VIII Договору розподілу природного газу, у разі якщо між Оператором і Споживачем не досягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Згідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, позивачем у відповідності до вимог Кодексу ГРС, за адресою відповідача, було здійснено перевірку цілісності вузла обліку газу, під час якої виявлено наявність несанкціонованого газопроду, про що відповідно було складено акт про порушення №003690.

Акт про порушення відповідачем не оскаржений, а рішення комісії і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам (формулам) і приписам глави 5 розділу ХІ КГС.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, виявлене самовільне втручання у газову мережу, здійсненено відповідачем з грубим порушенням норм Правила безпеки систем газопостачання, що затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, а тому відповідач наражав на небезпеку не лише себе, а й оточуючих людей.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених належними доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення підпункту 1 пункту 1 глави 2 розділу ХI Кодексу газорозподільних систем, а саме: проведення несанкціонованого газопроводу шляхом прихованих заходів, внаслідок чого позивачу завдано збитків, АТ «Київоблгаз» правомірно здійснило розрахунок збитків необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з 02.06.2022 року по 08.03.2023 року у сумі 153385,02 грн., а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 3028,0 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись 4, 10, 12, 13, 76-81, 95, 141, 247, 258, 263-265, 279, 354 ЦПК України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27824, ст.ст. 22, 526, 1166 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», , МФО 322669) вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 153385,02 (сто п`ятдесят три тисячі триста вісімдесят п`ять гривень) 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», , МФО 322669) сплачену суму судового збору в розмірі 3028,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Іванківським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.П. Гончарук