Справа № 275/976/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

за участю: заявника - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/976/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту , що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду Житомирської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В обгрунтування заяви зазначив, що 25 липня 2024 року він звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення йому пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заявнику у призначенні пенсії було відмовлено у зв`язку з тим, що до трудового стажу не було зараховано період проходження військової служби, згідно записів військового квитка НОМЕР_1 , оскільки по батькові у військовому квитку не відповідає паспортним даним. У військовому квитку зазначено по батькові " ОСОБА_2 ", а згідно паспортних даних він є " ОСОБА_3 ".

Іншим чином як в судовому порядку встановити вказаний факт, що має юридичне значення зявник не має можливості у зв`язку з тим, що військовий квиток було йому видано в 1982 році не на території України.

Тому заявник просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності йому військового квитка НОМЕР_1 , виданого на його ім`я з усіма записами у військовому квитку.

В суді заявник заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві та додатково пояснив, що його батько - вірменин, а мати- росіянка. В житті батька називали ОСОБА_2 , а по документам батько є ОСОБА_4 . В ОСОБА_5 його призвали в 1992 році з

м. Алма-Ати Казахської РСР. В військоматі він назвав своє прізвище, ім"я та по батькові вказав ОСОБА_2 . Після служби в армії, його батьки та він переїхали жити на тереторію України. З 1997 року батьки та він проживає в с. Морозівка Житомирського ( раніше Брусилівського ) району Житомирської області. Коли звернувся для оформлення пенсії, то виявилось, що в військовому квитку неправильно вказано по батькові. Просив заяву задовольнити та встановити, що військовий квиток належить йому, судові витрати покласти на нього.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лусаван республіки Вірменія, про що підтверджує паспорт громадянина України .

Батьком заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_6 .

З трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 14 жовтня 1981 року, записи в якій вчинені на російській мові, слідує, що трудова книжка видана на ім`я " ОСОБА_7 ".

З військового квитка (военний билет) НОМЕР_1 , виданого в 1982 році ІНФОРМАЦІЯ_2 -Ати слідує, що військовий квиток видано на ОСОБА_1 . З записів у військовому квитку вбачається, що на військову службу призваний 29.11.1982 року, а звільнений в запас 18.12.1984 року.

Як слідує з записів трудової книжки НОМЕР_2 від 14. 10.1981 року заявник працював до служби в армії на підприємствах в м. Алма-Ата Казахської РСР та 28.11.1982 року був звільнений у зв"язку зі службою в ОСОБА_8 . Наступна запис в трудовій книжці свідчить про зарахування на роботу 20.01.1985 року.

Судом встановлено, що 25 липня 2024 року заявник звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 02 серпня 2024 року №86 відмовлено заявнику в призначені пенсії за віком через те, що до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби згідно записів військового квитка НОМЕР_1 , оскільки у військовому квитку по батькові не відповідає паспортним даним, а саме у військовому квитку зазначено " ОСОБА_2 ", а у паспорті громадянина України " ОСОБА_3 ".

В суді свідок ОСОБА_9 показав, що працює пастиром в с. Морозівка, де і проживає. В селі приблизно з 1996 року проживає заявник і проживали його батьки, яких він знав, батьки були прихожанами і він їх знав як "брата ОСОБА_2 " та "сестру ОСОБА_10 ". Батьки заявника приїхали проживати в с. Морозівка на пару років раніше ніж заявник. Вони переїхали в с.Морозівка з Казахстану. Батьки заявника померли. Заявник проживає в будинку батьків.

В суді свідок ОСОБА_11 показав, що знає заявника і знав його батька , якого звали ОСОБА_2 . Він товаришував з батьком заявника, який проживав в с. Морозівка. Знав, що вони переїхали з Казахстану. Батько заявника був вірменином, але думав, що його ім"я " ОСОБА_12 ". Йому відомо. що заявник проходив службу в ОСОБА_8 і , що в військовому квитку заявника по батькові помилково назвали " ОСОБА_2 ", бо його батько офіційно по документам носив ім"я " ОСОБА_13 ".

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті ( п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315).

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до роз"яснень, що викладені в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином, аналізуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що військовий квиток НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у військовому квитку належить заявнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-5,12-13,76-81,263-265,293,315-319,352-355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 військового квитка НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 з усіма записами у військовому квитку.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка