Справа № 473/4467/24
Номер провадження 2/473/1083/2024
У Х В А Л А

"27" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лузан Людмили Вікторівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ

в серпні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, поданим в його інтересах адвокатом Бінько Мариною Анатоліївною, до відповідачки ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 01 березня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2024 року розірвано. В період шлюбу подружжя за спільні кошти придбало майно, а саме: автомобіль марки Nissan Sentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на якій зареєстровано за відповідачкою. Крім цього, в період шлюбу відповідачка відкрила рахунок у АТ КБ «ПриватБанк», на якому зберігаються кошти позивача (заробітна плата), які він отримував як військовослужбовець ЗСУ.

Позивач, вказуючи на те, що спірний транспортний засіб, а також кошти, які знаходяться на депозитному рахунку, відкритому на ім`я відповідачки, є спільною сумісною власністю сторін, а згода про добровільний поділ майна між сторонами не досягнута, просив про поділ цього майна в судовому порядку, визнавши за ним право власності на частку коштів, які перебувають на депозитному рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідачки, а також стягнути з неї компенсацію вартості частки автомобіля марки Nissan Sentra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 176851,50 грн.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

26 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 (представник відповідачки ОСОБА_3 ) про відвід судді Лузан Л.В. Заява обґрунтована тим, що представниця позивача адвокат Бінько М.А. раніше працювала помічником судді Лузан Л.В. Водночас раніше відвід судді не був заявлений, оскільки заявник вважав, що вказана обставина не має значення для розгляду справи. Ситуація змінилася після постановлення в судовому засіданні ухвали від 18 листопада 2024 року, яка, на думку заявника, не містить обґрунтування прийнятого рішення, порушує права відповідачки. Крім того, про порушення прав відповідачки свідчить також те, що розгляд справи був призначений у порядку спрощеного позовного провадження. В зв`язку з чим викликають сумніви в неупередженості судді.

Згідно ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 7-9, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України вважав можливим вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи обґрунтованість заяви про відвід, суд виходить з наступного.

Як зазначалося вище, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених, зокрема, п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, до яких, зокрема, належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивного погляду суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Разом з тим, як неодноразово наголошував Верховний Суд, істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи ч.4 ст. 39 ЦПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17), від 01 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

У заяві про відвід судді Лузан Л.В. заявником висловлено припущення щодо упередженості судді, яке проявляється в процесуальних рішеннях суду, а отже підстави, заявлені ОСОБА_1 по суті зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді.

Водночас, відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також сама по собі участь в розгляді даної справи адвоката Бінько М.А., яка раніше працювала помічником судді Лузан Л.В., з урахуванням часу, який пройшов з моменту її звільнення (більше трьох років), не може свідчити про те, що суддя може бути упередженою під час розгляду справи. Про обставини можливої упередженості або необ`єктивності судді під час розгляду справи можуть свідчити наступні фактори: перебування судді та сторони по справі в сімейних, дружніх чи інших позаслужбових стосунках. Проте вказані фактори відсутні.

Отже, жодних об`єктивних та належних доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді Лузан Л.В. при здійсненні правосуддя в розумінні ст.36 ЦПК України в ході розгляду даної справи не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст.ст.36,37, 39,40,258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Лузан Людмили Вікторівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заяву ОСОБА_1 від 26 листопада 2024 року про відвід судді Лузан Людмили Вікторівни передати до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан