Справа № 143/229/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
14.11.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю органу опіки і піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-
У березні 2024 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивований тим, що сторони не перебували у шлюбі, однак відповідач є батьком її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він визнав батьківство, подавши разом із нею спільну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.125 СК України.
Комісійною перевіркою Служби у справах дітей Погребищенської міської ради встановлено, що позивачкою створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини, про що складено акт обстеження умов проживання від 07.02.2024 року.
Позивачка стверджує, що з моменту народження дитина проживає разом із нею. Весь цей час життям дитини відповідач, який є її батьком, не цікавився, участі у її вихованні та догляді не брав, фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною. Всі питання щодо виховання вирішуються матір`ю самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача. Дитина знаходиться на повному її утримання.
Зазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, що змушує її звернутися із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.16-18).
Ухвалою суду від 31.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41, 42).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 14.11.2024 року, не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити її позовні вимоги ( а.с.71).
Разом із цим, в судовому засіданні 09.10.2024 року позивачка позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також відзначила, що за чотири роки відповідач дочку не відвідував, її життям не цікавиться, матеріально не допомагає, має заборгованість по аліментах.
Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради головний спеціаліст юрист відділу правової роботи Погребищенської міської ради Дзюба О.О. в судове засідання, призначене на 14.11.2024 року, не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, рішення у справі ухвалити на розсуд суду (а.с.72).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 10.07.2024 року, 09.10.2024 року та 14.11.2024 року (а.с.54, 60, 70), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ураховуючи відсутність заперечень позивачки, в судовому засіданні 09.10.2024 року постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відображено у протоколі судового засідання (а.с.66).
Заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с., 3, 4, 6).
Позивачка ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 (а.с.9).
Заочним рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.04.2023 року у справі №143/161/23 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 21.02.2022 року і до її повноліття (а.с.8).
Актом обстеження умов проживання від 07.02.2024 року, складеним працівниками ССД Погребищенської міської ради, підтверджується, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 у зазначеному вище житловому будинку. Умови проживання відповідають санітарно гігієнічним вимогам, в будинку зроблений ремонт, наявні зручні меблі, побутова техніка, продукти харчування. Для виховання та розвитку дитини облаштоване окреме спальне місце, є одяг та взуття відповідного віку та сезону. В сім`ї виховується троє малолітніх дітей: двоє біологічних і одна дитина (брат) під опікою. Створені належні умови розвитку та виховання дітей (а.с.7).
Згідно із довідкою сімейного лікаря КП «Погребищенський центр первинної медико санітарної допомоги» від 28.03.2024 року ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та оздоровленні своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).
Згідно із висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконкому Погребищенської міської ради Вінницької області від 09.05.2024 року №181, орган опіки та піклування міської ради, враховуючи інтереси малолітньої дитини, не вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування такого висновку орган опіки та піклування, серед іншого, послався на ту обставину, що в телефонному режимі ОСОБА_2 повідомив, що дитина не відвідує дошкільний заклад, чи інший заклад, а тому побачитися із нею у нього немає можливості (а.с.35-38).
Визначаючись із обґрунтованістю позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить із того, що відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Системний аналіз наведених норм міжнародного права та національного законодавства, з урахуванням прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, дозволяє стверджувати, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
В силу приписів частин 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, позивачка не довела, у чому саме полягає свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та не надала суду достатніх належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження таких обставин.
При цьому суд констатує, що посилання позивачки на існування заборгованості по аліментах та перебування дитини на повному її утриманні само по собі не може свідчити про ухилення останнім від виконання своїх обов`язків.
Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, сформульованою в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №465/3694/14-ц.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).
Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки він не суперечить інтересам малолітньої дитини, є достатньо обґрунтованим та прийнятий з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин.
Крім того, на переконання суду, зі змісту спілкування відповідача із представниками органу опіки та піклування випливає, що він не втратив наміру налагодити спілкування з дитиною та продовжує вважати себе її батьком, оскільки бажає приймати участь у фізичному, духовному та моральному розвитку дочки.
Також суд бере до уваги, що альтернативні заходи реагування держави до відповідача не вживалися, а позбавлення батьківських прав тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частин 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За ч.1 ст.141 СК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. слід залишити за нею.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 258, 259, 263, 268, 281, 282 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Погребищенської міської ради, 22200, Вінницька область, Вінницький район, м. Погребище, вул. Б. Хмельницького, 77, код ЄДРПОУ 03772654.

Повний тест рішення складено 22.11.2024 року.

Суддя