Справа № 450/6013/23 Провадження № 2-о/450/45/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мельничук І. І.

присяжних Кваснікевич А. М., Боцвін Л. М.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

за участю адвоката Яцишина А. В.

представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, особа стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, -

в с т а н о в и в :

представник заявника - адвокат Плат Є. І. звернулася звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним; призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.03.2024 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила задоволити у повному обсязі.

Адвокат Яцишин А. В., який діє в інтересах ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що покладається на розсуд суду.

Представник органу опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляду справи у його відсутності, покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 28.03.1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», із змінами та доповненнями, передбачено, що встановлений ст.ст. 15 і 16ЦК судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Щодо вимог заяви в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки серії Д-70 № 492233 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.11.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) довічно, безтерміново.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 21 від 08.01.2024 року Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії наркотиків МОЗ України» на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Висновком судово-психіатричного експерта встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази.

Згідно консультативного висновку спеціаліста щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 1048 від 24.11.2023, який наданий лікарем-консультантом ОСОБА_4 , проведено клінічний огляд ОСОБА_3 , де встановлено за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, отже ОСОБА_3 потребує стороннього догляду.

Окрім того, зазначено, що на час огляду - ознаки інтелектуального недорозвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги заяви в частині визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатним, є підставними та підлягають до задоволення, оскільки він страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Щодо вимог заяви в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне.

Як вбачається із Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/009311646 від 14.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , дата реєстрації - 23.10.2023 року.

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 845 від 24.10.2023 року вбачається, що до складу сім`ї зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 17.01.2024 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 64, 70 кв. м., житлова площа 29, 50 кв. м., проживає ОСОБА_3 , з 05.07.1977 року, та ОСОБА_1 , з 23.10.2023 року.

Зазначено також додаткові дані про заявника та членів його сім`ї, а саме що ОСОБА_3 , 1956 року народження, згідно консультаційного висновку спеціаліста Львівської обласної психіатричної лікарні потребує стороннього нагляду та допомоги (ознаки інтелектуального недорозвитку, проживає один. ОСОБА_1 , 2002 року народження, який зареєстрований в даному будинку - служить в ЗСУ.

Відповідно до подання органу опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 в разі визнання його недієздатним (в порядку ст. 60 ЦК України) вбачається, що на засіданні Опікунської ради Давидівської сільської ради, що відбулось 07.02.2024 року, розглянуто заяву мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 від 24.01.2024 року № 28 про можливість призначення його опікуном над ОСОБА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними і потребує опіки. ОСОБА_1 , постійно проживає за вищезазначеною адресою та здійснює догляд за ОСОБА_3 . З метою захисту особистих немайнових і майнових прав особи, що за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, забезпечення його лікування, здійснення належного догляду за особою, Опікунська рада Давидівської сільської ради не заперечує в призначенні ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 у разі визнання його недієздатним.

Рішенням № 10 Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 07.02.2024 року вирішено затвердити подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 клопотати перед Пустомитівським районним судом Львівської області щодо призначання його опікуном над ОСОБА_3 , у разі визнання його недієздатним.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Відповідно до частини 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п.1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування.

Згідно з п. 3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі (п.3.3 Правил).

Статтею 64 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Як покликається заявник у заяві та як зазначено у поданні органу опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, такий здійснює догляд за ОСОБА_3 , однак суд оцінює таке твердження критично, оскільки із акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що ОСОБА_3 проживає один, а ОСОБА_1 , служить в ЗСУ, а матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про увільнення його з війська.

Більше того, у рішенні "Про затвердження подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення опікуна над ОСОБА_3 , в разі визнання його недієздатним" жодних мотивів доцільності призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , у документі органу самоврядування не наведено.

Слід зазначити, що станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Таким чином, суд зазначає, що заявник на час проходження військової служби позбавлений можливості виконувати обов`язки опікуна недієздатної особи, і лише після демобілізації у передбаченому Законом порядку може ініціювати питання про призначення його опікуном.

Враховуючи, що рішення "Про затвердження подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення опікуна над ОСОБА_3 , в разі визнання його недієздатним" прийняте всупереч правових приписів Правил опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, без перевірки наявності інших осіб, які можуть здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_3 , не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України щодо його обґрунтованості, суд вважає недоведеним той факт, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 відповідатиме інтересам останнього, а ОСОБА_1 матиме можливість належним чином здійснювати покладені на нього обов`язки опікуна, тому в задоволені вимоги заяви про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 41, 55, 60, 63 ЦК України,ст.ст.259, 263, 265, 268, 293, 294, 300, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, особа стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - задоволити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатним.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуна.

Тимчасово покласти обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.

Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 16.07.2024 року

СуддяІ. І. Мельничук

Присяжні Кваснікевич А. М.

Боцвін Л. М.