Справа № 306/574/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козар Микола Михайлович, на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2024 року (головуюча суддя Вінер Е.А.) про відмову у відкритті провадження у справі №306/574/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовної заяви

У березні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козар М.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Позов мотивує тим, що під час спільного проживання в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син, який був зареєстрований як ОСОБА_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 29.07.2022.

Зазначає, що рішенням Свалявського районного суду від 18.08.2023 по справі 306/1496/23 його ОСОБА_1 14.09.1999 було визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесено відповідні зміни до актового запису, що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.10.2023.

Вказує, що рішенням Свалявського районного суду від 07.02.2024 по справі №306/2782/23 задоволено його позов про позбавлення батьківських прав та позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що на даний час та з народження дитина проживає разом з ним і всі витрати по утриманню сина несе самостійно, оскільки мати залишила дитину та виїхала не повідомивши куди.

Оскільки відповідачка є молодою, працездатною особою, і спроможна платити аліменти просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Свалявського районного суду від 18 березня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зі змісту ухвали місцевого суду вбачається, що суд відмовив у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки було встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закрпатської області від 19.01.2024, яке набрало законної сили 20.02.2024, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи

Позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Свалявського районного суду від 18.03.2024 скасувати, справу надіслати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що в даній справі інша підстава для стягнення аліментів ніж у справі №306/2628/23 у якій відмовлено в задоволенні позову про стягнення аліментів. Стверджує, що судом першої інстанції було відмолено у позові про стягнення аліментів з підстав не доведеності того, що малолітня дитина ОСОБА_1 2022 року народження зареєстрований та проживає з позивачем. Натомість у справі № 306/2782/23 підставою для стягнення аліментів слугує доказ про позбавлення батьківських прав громадянку ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 2022 року народження.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Межі розгляду справи апеляційним судом

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони та їх представники в судове засідання з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відповідно до яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд першої інстанції зазначив, що рішенням Свалявського районного суду від 19.01.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 20.02.2024.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Свалявського районного суду від 19.01.2024 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів відмовлено з підстав не надання до суду доказів, що малолітня дитина зареєстрована та проживає з позивачем, чи визначено місце проживання дитини з батьком, а також доказів того, що дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивача, або те, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини або позбавлена батьківських прав ( а.с.16-17).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет позову, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Так, підстава позову - це обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин), позивач просить про захист свого права.

Колегія зазначає, що сімейні відносини не є сталими, а підстави позову у спорах, які виникають із сімейних відносин, можуть змінюватись в залежності від життєвих обставин.

З матеріалів справи вбачається, що у справах №306/2628/23 та №306/574/24 сторонами спору є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом позову є стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 2022 року народження.

Разом з тим, підставою звернення з позовом до суду про стягнення аліментів у даній справі №306/574/24, в якій ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження, слугувала та обставина, що ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Свалявського районного суду від 07.02.2024 (а.с.5-7). Така підстава не зазначалась у позовній заяві у справі № 306/2628/23.

Висновки апеляційного суду

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи з яких вбачається, що первісні обставини справи, на підставі яких судом було відмовлено у позові, змінились новими обставинами, які судом не досліджувались та щодо них не зроблено висновок та не надано оцінку судом, а наведені підстави позову є відмінними від підстав, якими обгрунтовувася позов у справі № 306/2628/23.

Висновки місцевого суду, викладені в ухвалі про відмову у відкритті провадження у справі, не відповідають обставинам справи, суд не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи та постановив ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, оскаржувану ухвалу слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст 379 ЦПК України, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 368, ч. 6 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козар Микола Михайлович задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 18 березня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі - скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 липня 2024 року.

Головуюча:

Судді: