Справа № 463/7366/24 Головуючий у 1 інстанції: Ціпивко І.І.
Провадження № 22-ц/811/3003/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, зобов`язання до вчинення дій та скасування п. 2 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23 про стягнення аліментів.

В обгрунтування скарги покликається на те, що постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїСкірки С.С. від 24 квітня 2024 року відкрито виконавче провадження № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 27 червня 2024 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості по аліментах, згідно з яким розмір заборгованості становить 89 320.89 грн. Постановою заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїКозак С.В. від 16 липня 2024 року звернуто стягнення на його доходи, які він отримує у військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 50 % доходів щомісяця, з яких 25 % в рахунок поточних платежів, а решту 25% - в рахунок погашення заборгованості по аліментах, яка станом на 01 липня 2024 року становить 107890.89 грн. Вважає дії державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментах від 27 червня 2024 року неправомірними, оскільки в нього відсутня заборгованість щодо сплати аліментів на утримання дочки, враховуючи те, що за період з 01 травня 2023 року до 01 травня 2024 року він сплатив 255063.56 грн. аліментів, а не 135415.00 грн., як зазначив державний виконавець в розрахунку.Зазначає, що державний виконавець неправильно визначив розмір аліментів, який підлягає стягненню, в сумі 28 550,43 грн., оскільки максимальний місячний розмір аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, враховуючи, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в 2023 році становив 2833 грн. Посилається на те, що належним чином виконував обов`язки щодо сплати аліментів та добровільно сплатив усю необхідну суму у період з 21 квітня 2023 року до травня 2024 року включно, а розрахований державним виконавцем розрахунок заборгованості по сплаті аліментів не відповідає дійсності та суперечить наявним в матеріалах виконавчого провадження банківським квитанціям. Крім того, ним надмірно сплачено 30 327.67 грн. в рахунок погашення поточних та майбутніх платежів по сплаті аліментів. Вважає, що оскільки у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів, постанова державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїКозак С.В. від 16 липня 2024 року про звернення стягнення на його доходи, є незаконною. Звертає увагу, що оскаржуваної постанови державного виконавця від 16 липня 2024 року він не отримував, дізнався про неї лише 24 липня 2024 року, під час ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження, а раніше дізнатися не міг у зв`язку з проходженням військової служби.

З наведених підстав просить:

-поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23;

-визнати неправомірними дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїСірка Степана Степановича щодо складення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 27 червня 2024 року в межах виконавчого провадження № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23;

-зобов`язати державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїСірки Степана Степановича та державного виконавця заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїКозак Софію Василівну здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням добровільно сплачених аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 за період з 21 квітня 2023 року до 01 червня 2024 року у розмірі 255063.56 грн., з урахуванням висновків суду, викладених за результатом розгляду скарги, тобто врахувавши при здійсненні розрахунку кошти в розмірі 30327.67 грн., які станом на 01 червня 2024 року надмірно сплачені ОСОБА_3 в рахунок погашення поточних та майбутніх платежів по сплаті аліментів;

-визнати незаконним та скасувати п. 2 постанови заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїКозак Софії Василівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16 липня 2024 року в межах виконавчого провадження № 74849990 в частині здійснення відрахування із суми доходів боржника відповідно до чинного законодавства, що залишиться після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 50 % доходів щомісяця, зокрема, в частині необхідності відрахування 25 % в рахунок погашення боргу по аліментах на суму 107 890.89 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2024 року скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, зобов`язання до вчинення дій та скасування п. 2 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у виконавчому провадженні № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23 про стягнення аліментів задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїСірки Степана Степановича щодо складення розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23.

Зобов`язано державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження № 74849990, здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням висновків суду, викладених за результатом розгляду скарги, тобто добровільно сплачених боржником аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 у період з 21 квітня 2023 року до 01 червня 2024 року.

Скасовано п. 2 постанови заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїКозак Софії Василівни від 16 липня 2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по аліментах в межах виконавчого провадження № 74849990 в частині здійснення відрахування із суми доходів боржника в розмірі 25 % доходів щомісяця в рахунок погашення боргу по аліментах.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у боржника будь-яких інших зобов`язань, крім сплати аліментів, оскільки на час перерахування ОСОБА_3 платежів вони перебували у шлюбі та спільно вчиняли цивільно-правові дії, зокрема, спільний відпочинок та святкування, а також вчиняли цивільно-правові правочини, зокрема, продаж та купівлю нерухомого майна, вчинення дій щодо утримання спільного майна, здійснення відправлень та отримання відправлень «Новою поштою» тощо. Зазначає, що сплачені боржником кошти, включені в розрахунок державним виконавцем, є сталими сумами і виплачувалися зі сталою періодичністю, а перекази, які вчинялися на виконання інших цивільно-правових обов`язків мали ознаки частин одноразової цільової виплати, яку потрібно було зробити в найкоротший термін. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновки Верховного Суду про те, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, тому що чинне законодавство не передбачає обов`язку вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів, оскільки такі висновки викладено у справах за інших фактичних обставин, відтак не є релевантними та не підлягають врахуванню у даній справі.На думку апелянта не можуть братися до уваги доводи скаржника про те, що не завжди у нього була технічна та фізична можливість зазначати відомості щодо призначення платежу, оскільки в платіжних квитанціях за інші періоди зазначені відомості щодо призначення платежу. Звертає увагу що з долучених боржником платіжних доручень можливо встановити тільки суму, валюту та дату здійснення фінансових операцій, однак такі не містять відомостей про те, що призначенням цих платежів є саме сплата аліментів. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до судового наказу по справі № 463/3109/23 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Личаківського ВДВСу м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірки Степана Степановича від 24.04.2024 відкрито виконавче провадження за №74849990 з виконання судового наказу № 463/3109/23, виданого 10.05.2023 за заявою стягувача ОСОБА_1 .

Заявами від 30.04.2024 стягувачка ОСОБА_1 повідомила державного виконавця про отримані платежі за аліментами та просила врахувати їх при розрахунку заборгованості по аліментах.

09 травня 2024 року боржник звернувся до державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ЗМУМЮ Скірки Степана Степановича із заявою (вх. № 4867 від 09.05.2024), в якій просив врахувати сплачені ним аліменти на утримання доньки у період із 21.04.2023 року по 09.05.2024 року.

Державним виконавцем отримано відомості про те, що ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 04.05.2024 по теперішній час, відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах в межах АСВП № 74849990 від 27.06.2024, складеного державним виконавцем ОСОБА_6 , з яким не погодився скаржник, у період із 01.05.2023 по 01.05.2024 боржнику нараховано до сплати суму аліментів у розмірі 224735,89 грн., зазначено, що боржником сплачено 135415,00 грн., а відтак державний виконавець дійшов висновку, що заборгованість щодо сплати аліментів становить 89320, 89 грн.

Судом також встановлено, що постановою заступника начальника ОСОБА_7 від 16.07.2024 вирішено звернути стягнення на доходи боржника, який отримує доходи у В/Ч НОМЕР_1 , а саме, здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця, з яких 25% в рахунок поточних платежів, а решту 25% в рахунок погашення боргу по аліментах, який станом на 01.07.2024 становить 107890,89 грн.

Разом зі скаргою боржник долучив копії платіжних документів, відповідно до яких у період із 21.04.2023 по 09.05.2024 року боржником було сплачено 236711, 01 грн.

Крім того, 01.06.2024 року боржником було добровільно сплачено 18 352, 55 грн., що не заперечується стягувачем, оскільки в матеріалах виконавчого провадження наявна заява стягувача від 26.06.2024 (вх. № 6183 від 26.06.2024 року), якою стягувач визнає факт сплати цих коштів.

Грошові кошти сплачувались на банківську картку стягувача ОСОБА_1 НОМЕР_3 .

За ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1сст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Зазначений порядок передбачено приписами ч. 3 ст. 195 СК України, якою визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору - судом.

Відповідно законодавець визначив обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суд увід 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Судом встановлено, що державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 74849990, відкритого 24.04.2024 за заявою стягувача ОСОБА_1 на підставі судового наказу по справі № 463/3109/23, виданого 10.05.2023 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

09 травня 2024 року боржник звернувся до державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ЗМУМЮ Скірки Степана Степановича із заявою (вх. № 4867 від 09.05.2024) в якій просив врахувати сплачені ним аліменти на утримання доньки у період із 21.04.2023 року по 09.05.2024 року.

Судом першої інстанції досліджені документи, надані боржником на підтвердження сплати аліментів на користь стягувача, а саме: 13.06.2023 року здійснено платіж у розмірі 7500,00 грн.; 28.06.2023 року здійснено платіж у розмірі 8000,00 грн.; 28.07.2023 року здійснено платіж у розмірі 15000,00 грн.: 08.09.2023 року здійснено платіж у розмірі 8000,00 грн.; 14.09.2023 року здійснено платіж у розмірі 2000,00 грн. /а.с.18/; 28.09.2023 року здійснено платіж у розмірі 10000,00 грн.; 28.09.2023 року здійснено платіж у розмірі 25000,00 грн.; 06.10.2023 року здійснено платіж у розмірі 25000,00 грн.; 30.10.2023 року здійснено платіж у розмірі 25000,00 грн.; 08.11.2023 року здійснено платіж у розмірі 1000,00 грн.; 24.12.2023 року здійснено платіж у розмірі 12500,00 грн; 24.12.2023 року здійснено платіж у розмірі 10000,00 грн.; 30.01.2024 року здійснено платіж у розмірі 18018,11 грн.; 28.02.2024 року здійснено платіж у розмірі 18291,45 грн; 08.03.2024 року здійснено платіж у розмірі 1150,00 грн.; 29.03.2024 року здійснено платіж у розмірі 18291,45 грн.; 29.04.2024 року здійснено платіж у розмірі 21960,00 грн.; 29.04.2024 року здійснено платіж у розмірі 10000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 сплачено по утриманню дитини, ОСОБА_5 , на користь матері ОСОБА_1 у період із 21.04.2023 по 09.05.2024 року у розмірі 236711 (двісті тридцять шість тисяч сімсот одинадцять гривень) 01 коп., та враховуючи аліменти, сплачені 01.06.2024р в сумі 18 352,55 грн., загальна сума сплачених станом на 01.06.2024р. аліментів становила 255 063,56 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістдесят чотири гривні 56 коп).

Судом встановлено, що 27.06.2022 державним виконавцем Скіркою С. С. за письмовою заявою боржника проведено розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 74849990 за період з 01.05.2024 по 27.06.2024 та враховано платежі із зазначенням призначення платежу «аліменти», щодо решти платежів державний виконавець ОСОБА_6 не врахував їх, оскільки у доданих матеріалах не зазначено цільове призначення платежу «аліменти», відповідно, згідно отриманого розрахунку, станом на 27.06.2024 заборгованість зі сплати аліментів складала 89320,89 грн.

Судом були досліджені документи, надані боржником на підтвердження сплати аліментів на користь стягувача (платіжки), якими підтверджується перерахування коштів боржником ОСОБА_3 стягувачу ОСОБА_1 .

Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 74849990 за період з 01.05.2024 по 27.06.2024, складений 27.06.2024 державним виконавцем Скіркою С.С., суд першої інстанції вірно вказав на те, що державним виконавцем при розрахунку заборгованості було враховано лише платежі із зазначенням призначення платежу- аліменти, щодо решти платежів державний виконавець ОСОБА_6 не врахував їх як аліменти, оскільки у доданих матеріалах (платіжках) відсутня інформація про цільове призначення платежу (аліменти), відповідно станом на 27.06.2024 державний виконавець встановив, що заборгованість зі сплати аліментів складає 89320,89 грн.

Заперечуючи доводи скарги ОСОБА_3 та стверджуючи про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, стягувач ОСОБА_1 посилалася на те, що боржником, окрім аліментних платежів, сплачуються на її ім`я також і інші платежі, зокрема, на виконання взятих на себе зобов?язань як безпосередньо перед нею так і перед членами її родини.

Стороною стягувача надано пакет документів на підтвердження доводів, наведених в письмових поясненнях, зокрема, щодо наявності між сторонами правовідносин та зобов`язань відмінних від аліментних зобов`язань, а саме, повернення коштів на поїздку до священника, заправка авто, покупка супутніх товарів, погашення фінансового зобов?язання перед матір`ю ОСОБА_8 в розмірі 110000,00 грн (за сприяння останньої продажу будинку в м. Радехів).

Суд першої інстанції дав оцінку таким твердженням стягувача ОСОБА_1 , та зазначив, що жоден із долучених стороною стягувача документів не підтверджує наявності у ОСОБА_3 , будь-яких інших, окрім аліментних зобов?язань, тобто, будь-яких доказів наявності інших зобов`язань перед стягувачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника.

Суд вірно зазначив, що ОСОБА_3 здійснював платежі виключно на користь ОСОБА_1 , яка отримавши судовий наказ ще у травні 2023 року фактично пред`явила його до виконання лише в квітні 2024 року.

У постанові Верховного Суду від 10.08.2023 року у справі № 206/2658/22, у постановах від 18.11.2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26.05.2021 року у справі № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Суд врахував те, що сплата боржником коштів на користь стягувача здійснювалась зі сталою періодичністю, і крім цього, стягувачка при розгляді скарги неодноразово погоджувалась, що частина платежів ОСОБА_3 з 21.04.2023 по 09.05.2024 є аліментами, вважаючи аліментами лише суми коштів, перераховані ОСОБА_3 із зазначенням у платіжних документах призначення платежу - аліменти.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів, враховуючи те, що боржник надав численні копії квитанцій про здійснення ним платежів на користь стягувачки, та у зв`язку з чим у державного виконавця ОСОБА_6 не було підстав не враховувати надані боржником копії квитанцій при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з тих підстав, що в платіжних документах не було зазначено призначення платежу аліменти.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що квитанції без зазначення призначення платежу «аліменти», у вигляді грошових переказів, які в період з 01.05.2023 по 01.05.2024 року були надіслані боржником стягувачу на банківську картку стягувача ОСОБА_1 НОМЕР_3 станом на 01.06.2024 255063,56 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістдесят чотири гривні 56 коп) (у період із 21.04.2023 по 09.05.2024 року у розмірі 236711 (двісті тридцять шість тисяч сімсот одинадцять гривень) 01 коп., та враховуючи аліменти, сплачені 01.06.2024р в сумі 18352,55 грн.), які були надані на підтвердження сплати боржником на користь стягувача аліментів, мали бути враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за аліментами.

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апелянта ОСОБА_1 про наявність у ОСОБА_3 інших грошових зобов`язань, на виконання яких ним перераховувались кошти, оскільки стягувач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем, наявність яких ОСОБА_3 заперечувалась.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що вимоги ОСОБА_3 щодо перерахунку заборгованості по сплаті аліментів, є підставними.

Однією із вимог скарги є скасування п.2 постанови заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.07.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по аліментах в межах виконавчого провадження № 7849990 в частині здійснення відрахування із суми доходів боржника в розмірі 25% доходів щомісяця в рахунок погашення боргу по аліментах, варто зазначити наступне.

Встановивши відсутність у ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів, дійшовши висновку про необхідність у зв`язку з цим здійснення перерахунку заборгованості, суд першої інстанції вірно зазначив, що п.2 постанови заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.07.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по аліментах в межах виконавчого провадження № 7849990 в частині здійснення відрахування із суми доходів боржника в розмірі 25% доходів щомісяця в рахунок погашення боргу по аліментах, порушуватиме права боржника, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення вимог скарги ОСОБА_3 , а саме, про визнання неправомірними дій державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Скірки С.С. щодо складання ним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 , зобов`язання державного виконавця ОСОБА_6 здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у вказаному виконавчому провадженні, а також про скасування п.2 постанови заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.07.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по аліментах в межах виконавчого провадження № 7849990 в частині здійснення відрахування із суми доходів боржника в розмірі 25% доходів щомісяця в рахунок погашення боргу по аліментах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена (у зв`язку із перебуванням у відпустці одного з членів колегії суддів) 25 листопада 2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк