РІШЕННЯ

Іменем України

15.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

з участю секретаря судового засідання Балаболки В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвокатки Водопийко Х.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Представниця заявника ОСОБА_1 -адвокатка Водопийко Христина Тарасівна звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заяву мотивує тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані: заявник ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_2 . Квартира на праві власності належить дружині - ОСОБА_2 .

На протязі останніх років донька ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно своїх батьків. Так, 01.11.2022 року Франківським районним судом м. Львова винесена Постанова про визнання ОСОБА_2 винною за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб. 17.10.2023 року Франківським районним судом м. Львова була винесена Постанова про визнання ОСОБА_2 винною за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 18.12.2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Однак після винесення вироку і притягнення до адміністративної відповідальності Мошенець Р.?. продовжувала вчиняти насильство відносно свого батька та матері.

Так, 21.01.2024 року був складений Терміновий заборонний припис серії АА №170368 відповідно до якого ОСОБА_2 вчинила відносно свого батька насильство психологічного характеру, які полягли в образі нецензурною лайкою та завданні психологічного насильства. Даний припис був винесений строком на 10 днів.

Того ж дня був складений ще один терміновий заборонний припис серії АА №170369 відповідно до якого ОСОБА_2 вчинила насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , які полягли в образі нецензурною лайкою, внаслідок чого було завдано шкоду психологічному здоров`ю матері. Даний припис був винесений строком на 10 днів.

12.03.2024 року суддею Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. було винесено рішення про видачу обмежувального припису у вигляді заходу тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на неї строком на 3 місяці обов`язок: заборону перебувати у місці спільного проживання із ОСОБА_1 . Справа №465/1162/24.

Однак незважаючи на вищевказане рішення суду ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство відносно свого батька.

Так, 28.03.2024 року, зокрема під час дії вищевказаного рішення суду, ОСОБА_2 прийшла у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вищевказаний обмежувальний припис. За даним фактом відомості внесені до ЄДРДР. Окрім цього в межах даного кримінального провадження № 0000177 ОСОБА_2 повідомлено про підозру, та справа перебуває на розгляді в Франківському районному суді м. Львова, справа №465/2516/24.

19.04.2024 року, всупереч вищевказаному рішенню суду, ОСОБА_2 знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вищевказаний обмежувальний припис. За даним фактом відомості внесені до ЄДРДР. Окрім цього в межах даного кримінального провадження № 0000226 ОСОБА_2 повідомлено про підозру, та справа перебуває на розгляді в Франківському районному суді м. Львова, справа №465/939/24.

24.05.2024 року всупереч вищевказаному рішенню суду, ОСОБА_2 прийшла в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила вищевказаний обмежувальний припис. За даним фактом відомості внесені до ЄДРДР. Окрім цього в межах даного кримінального провадження № 0000291 ОСОБА_2 повідомлено про підозру, та справа перебуває на розгляді в Франківському районному суді м. Львова, справа №465/538/24.

Враховуючи наведені обставини, а також систематичне вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 6 місяців.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року справу передано в провадження судді Дзеньдзюри С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м Львова Дзеньдзюрою С.М від 14.11.2024 року за заявою ОСОБА_1 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 та його представниця ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним у заяві, просять таку задоволити. Разом із тим, ОСОБА_1 зазначив, що піддається постійному домашньому насильству з боку доньки ОСОБА_2 , яка зловживає алкогольними напоями.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Також, повістка про виклик до суду ОСОБА_2 завчасно - 14.11.2024 року була розміщена на офіційному веб-сайті Франківського районного суду м.Львова.

Відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису-також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги щодо повідомлення особи у справах про видачу обмежувального припису, визначені ч.9, 11 ст.128 ЦПК України, а також здійснення судом усіх можливих заходів щодо повідомлення ОСОБА_2 у судове засідання, суд вважає, що остання була повідомлена належним чином, визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки осіб у судове засідання та за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення заявника та його представниці, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.

При розгляді справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Фрнаківського районного суду м.Львова від 12.03.2024 року видано обмежувальний припис у вигляді заходу тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на неї на строк 3 (три) місяці такий обов`язок, а саме: заборонити ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що Франківською окружною прокуратурою м.Львова Львівської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 28.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.309-1 КК України та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 04.04.2024 року призначено судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Франківською окружною прокуратурою м.Львова Львівської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 19.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.309-1 КК України та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.05.2024 року призначено судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Франківською окружною прокуратурою м.Львова Львівської області скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 24.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ст.309-1 КК України та ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 15.07.2024 року призначено судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявника від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 .

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи як вбачається із наведених вище норм законута практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку її негативну поведінку.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису- задоволити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити захід тимчасового обмеження її прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 6 місяців;

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису обчислювати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 25.11.2024р.

Суддя Дзеньдзюра С.М.