Справа № 555/608/24
Номер провадження 2-о/555/70/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа : Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 , в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту належності правовстановлючого документувказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , у віці 48 років, про що в книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зроблений відповідний актовий запис про смерть за N? 9, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, виданого виконавчим комітетом Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області. На підтвердження того, що ОСОБА_1 являється дочкою померлого ОСОБА_2 є свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 22.01.1968 р. та свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 від 25.02.1986 р. Після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме право на житловий будинок земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину після смерті батька, оскільки при видачі рішення Моквинської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування N? 11 від 26.03.1996 року, в ньому були допущені помилки, які перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а саме оформити спадщину. Так, в архівному рішенні Моквинської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування N? 11 від 26.03.1996 року прізвище та по батькові її покійного батька записано, як « ОСОБА_2 » яке не збігається із записом прізвища та по батькові батька в свідоцтві про смерть, де його прізвище зазначене, як « ОСОБА_2 ». Нещодавно вона звернулася до представника землевпорядної організації з метою виготовлення технічної документації та отримання витягу з державного земельного кадастру, однак представником організації було відмовлено у наданні такої послуги, оскільки існують розбіжності в архівному рішенні та свідоцтві про смерть, а саме прізвище та по батькові її батька.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

15 березня 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник в судове засідання не з"явилася - подавла до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без хх участі , заяву підтримує повністю .

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явилася, повідомлений вчасно та належним чином.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , у віці 48 років, про що в книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зроблений відповідний актовий запис про смерть за N? 9, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, виданого виконавчим комітетом Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 являється дочкою померлого ОСОБА_2 є свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 22.01.1968 р. та свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 від 25.02.1986 р.

Після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме право на житловий будинок земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину після смерті батька, оскільки при видачі рішення Моквинської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування N? 11 від 26.03.1996 року, в ньому були допущені помилки, які перешкоджають їй володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а саме оформити спадщину.

Так, в архівному рішенні Моквинської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування N? 11 від 26.03.1996 року прізвище та по батькові її покійного батька записано, як « ОСОБА_2 » яке не збігається із записом прізвища та по батькові батька в свідоцтві про смерть, де його прізвище зазначене, як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по баткові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності, ОСОБА_2 архівного рішення Моквинської сільської ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування N? 11 від 26.03.1996 року, виданого на ім?я ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мельничук Н. В.