Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/881/20

15 листопада 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивачів: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

представника третьої особи

ОСОБА_3 : ОСОБА_4

представника третьої особи

Пасічнянської сільської ради: Калинюка М.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Пасічнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Пасічнянська сільська рада ОТГ, ОСОБА_3 , про встановлення земельного сервітуту.

Позов обґрунтований тим, що позивачі, є власниками та користувачами земельних ділянок і домоволодінь по АДРЕСА_1 .

З центру с.Пасічна до цих ділянок веде єдина дорога місцевого значення, яка визначена генеральним планом с. Пасічна і яка призначена для проїзду та проходу жителями с. Пасічна. Вже більше двох років позивачі не мають будь-якого заїзду до своїх земельних ділянок і намагаються вирішити це завдання всіма доступними законними методами.

Відповідач успадкувала земельну ділянку від ОСОБА_10 07.05.2010 року, що підтверджується копією державного акту, виданого на ім`я ОСОБА_10 , серія ІФ №094212 та копією Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 травня 2010 року виданого Надвірнянською районною державною нотаріальною конторою. Площа земельної ділянки 0,3956 га. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 .

Згідно з планом зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю виданим ОСОБА_5 від 25.09.2000 року по межі земельної ділянки від поворотних точок «Г» - «В» проходить вулиця Івана Франка. Від поворотних точок «А» - «Г» земельна ділянка межує з ОСОБА_10 . В подальшому цей Державний акт був переєстрований і ОСОБА_5 видані два свідоцтва про право власності на дві окремі земельні ділянки - 30.12.2013 року індексний номер: 15719794 та 30.01.2014 року індексний номер: 17033446.

Дорога пролягає поряд з ділянкою ОСОБА_3 , далі проходить через ділянку відповідача і виходить до їх земельних ділянок. Спір позивачів з ОСОБА_3 , в якому ОСОБА_9 була третьою особою на стороні відповідача, закінчився рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 31.07.2019 р, яким було залишено в силі рішення Надвірнянського районного суду від 17 травня 2019 у справі №348/1174/17. Цими рішеннями було встановлено:

-наявність дороги, що підтверджується викопіюванням з генплану с.Пасічна № М 1:2000, який є чинним згідно рішення сесії Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 05 березня 2013 року №2-21/2013 "Про можливість подальшого користування існуючим генпланом сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради", яким, в свою чергу, вирішено визнати існуючий генплан сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради розроблений Івано-Франківською філією "НДІ Діпромісто" 1982 року можливим для подальшого використання згідно вимог чинного законодавства; що дорога до земельних ділянок позивачів за адресою АДРЕСА_1 проходить через земельну ділянку ОСОБА_3 та відповідача, а іншої дороги до земельних ділянок позивачів немає; що позивачі і відповідач є суміжними землекористувачами. ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є суміжними землекористувачами та іншої дороги до цих земельних ділянок не має.

З метою врегулювання спору позивачі направляли декілька разів звернення до ОСОБА_9 з пропозицією укласти земельний сервітут на право постійного проходу та проїзду через її земельну ділянку.

Окрім того, 15.02.2018 року позивачі зверталися до Пасічнянської сільської ради про вжиття різних заходів, в тому числі і щодо встановлення земельного сервітуту для постійного проходу, проїзду наявною дорогою через земельну ділянку ОСОБА_9 та пропонували різні шляхи вирішення цієї проблеми. В свою чергу Пасічнянська сільська рада 01.03.2018 року направила лист ОСОБА_9 щодо встановлення земельного сервітуту. Однак ОСОБА_9 не відреагувала на лист Пасічнянської сільської ради і відповіді до сьогодні не надала.

Земельний сервітут позивачі пропонували встановити відповідно до генерального плану с.Пасічна на продовження дороги повз земельних ділянок ОСОБА_3 , яка встановлена рішенням Надвірнянського районного суду від 17.05.2019 року №348/1174/17. Дорога повинна проходити через земельну ділянку ОСОБА_9 від поворотної точки «Е» до точки «В» довжиною 41 м., шириною 3.5 м., відповідно до плану меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_10 .

Предметом спору у цій справі буде встановлення земельного сервітуту на право постійного проходу та проїзду через земельну ділянку ОСОБА_9 .

Пасічнянська сільська рада розробила ситуаційну схему розташування земельних ділянок, згідно якої видно загальне розміщення володінь усіх позивачів та схематичний спосіб заїзду до них і розміщення ділянки відповідача. З ситуаційної схеми чітко видно, що іншого проїзду (заїзду) позивачі не мають. Згідно з п. 7.36 ДБН 360-92 (класифікація і параметри вулиць і доріг сільських населених місць) дорога має бути у вигляді проїзду завширшки 3,5 м. Враховуючи вимоги ДБН 360-92, вважаємо, що мінімальна ширина дороги має бути 3,5 метра.

Земельний сервітут може бути встановлений, якщо потреби позивача не можуть бути задоволені іншим способом. Встановлення земельного сервітуту щодо права проїзду на транспортному засобі особа вправі вимагати стосовно наявного на суміжній ділянці шляху. Особа, яка вимагає встановлення земельного сервітуту, вправі звернутися до суду за вирішенням спору, якщо не досягне згоди про укладення договору щодо сервітуту із власником земельної ділянки. В зв`язку з наведеним вище, вони змушені звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо встановлення земельного сервітуту постійної дії для проходу та проїзду через земельну ділянку ОСОБА_9 до своїх земельних ділянок та до житлового будинку, оскільки іншого проїзду не мають.

Короткий зміст відзиву:

Представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Шкурлатовська Г.І. подала відзив на позовну заяву про встановлення земельного сервітуту, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, суду не надано необхідних належних допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові, а саме можливість задоволення потреби позивачів, яка вимагає встановлення сервітуту, в інший спосіб або облаштування нового проїзду іншим маршрутом. Тому, просить, відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Пасічнянської сільської ради від 22.03.2005року дідусеві відповідачки ОСОБА_10 надано у власність земельну ділянку площею 0,3956 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ №094212 від 51.01.2006 року. Після смерті дідуся земельну ділянку, згідно із свідоцтвом гро право на спадщину за заповітом від 07.05. 2010 року, успадкувала відповідачка - ОСОБА_9 .. Зазначає, що позивачі, просять встановити безоплатний постійний земельний сервітут у формі права проходу та проїзду довжиною 41 м, шириною 3,5 м через середину земельної ділянки відповідачки до своїх земельних ділянок.

Відповідно до долучених до позовної заяви копії документів, тільки один позивач - ОСОБА_5 надав копію Державного акту та копії Свідоцтв про право власності, які підтверджують його право власності на земельні ділянки, до яких просить встановити земельний сервітут. Інші позивачі - ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надали жодного документу, який би підтверджував їхнє право власності або право користування земельними ділянками по АДРЕСА_1 . Так, як зазначеними позивачами не надано документів, які б підтверджували їхнє право власності або користування земельними ділянками, а також, розташування земельних ділянок, то за таких обставин визначити неможливо чи порушене їхнє право і чи взагалі в них є підстава звертатись до суду з даною позовною вимогою. Тобто, позивачі стверджують, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року по встановлено факти, що підтверджують право власності позивачів та право користування земельними ділянками позивачами. Однак, це не відповідає дійсності так, як судом не було досліджено даного факту стосовно позивача ОСОБА_6 , щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та вони не були стороною у зазначеній справі, а були залучені як треті особи, тому факт землекористування стосовно них теж не встановлено.

За останні два роки ніяких змін не відбулося. Через земельну ділянку відповідача, як не проходила ні дорога, ні стежка, так і на даний час вона відсутня, земельна ділянка використовувалась і використовується відповідно до цільового призначення. Згідно з рішенням Пасічнянської сільської ради від 22 березня 2005 року ОСОБА_10 передано у власність земельну ділянку площею 0,3956га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до плану меж зазначена земельна ділянка є цілісна. Вздовж верхньої межі від поворотної точки «А» до поворотної точки «Б» йде дорога, яка проходить і по межі земельної ділянки ОСОБА_5 . Інших доріг, як стверджують позивачі, ні через земельну ділянку відповідача, ні біля неї в плані немає. Земельно-кадастровий план земельної ділянки, який входить до технічної документації по складанню державного акту на право власності на землю відповідача, погоджений сільським головою Пасічнянської сільської ради. В плані ніякої дороги зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 , як зазначено в позові немає. Даний план, також, згідно з вимогами погоджувався головним архітектором району та Надвірнянським районним відділом земельних ресурсів. Відповідно до технічної документації в 2006 році виготовлений державний Акт на право власності на земельну ділянку. Згідно з яким, дороги через земельну ділянку відповідачки немає. З того часу ні площа, ні конфігурація земельної ділянки не змінилась. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 07.05.2010 року земельна ділянка перейшла у власність відповідачки, тобто, вона є належним набувачем, що підтверджує законність отримання даної ділянки.

Також, ситуаційна схема розташування земельних ділянок щодо спірної земельної ділянки, яка долученої до позовної заяви, підписана сільським головою, складена тільки в інтересах позивачів, задовольняючи їх вимоги і взагалі не бере до уваги інтереси відповідача, обмежуючи її права у користуванні своєю земельною ділянкою. Також, не враховано інтереси та згоду ОСОБА_13 через земельну ділянку, якої, також, проходить дорога, згідно зі схемою.

Відповідно з державними актами на землю вздовж земельної ділянки відповідача та земельної ділянки позивача - ОСОБА_5 проходить дорога через, яку є заїзди до земельних ділянок і до домоволодіння ОСОБА_5 . Даною дорогою користувався позивач ОСОБА_5 при будівництві свого домоволодіння тому, твердження, що іншого проїзду до земельних ділянок немає не відповідає дійсності. Земельні сервітути в даному випадку можна встановити через земельні ділянки ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і т.д. Однак, позивачі вибрали себе найвигідніший варіант, а сільська рада їх підтримує, ставлячи відповідача в найбільш обтяжливі умови користування своєю земельною .

Отже, встановлення такого земельного сервітуту позбавляє відповідача права, гарантованого статтею 41 Конституції України на використання належної земельної ділянки за цільовим призначенням.

Представнпик третьої особи Пасічнянської сільської ради не надавав суду письмових пояснень щодо предмету спору.

Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Широких Ю.Є. не надала письмових пояснень щодо предмету спору.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх представник позовні вимоги підтримали з підстав вказаних у позовній заяві та просили їх задовільнити повністю, просили встановити безоплатний постійний земельний сервітут ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та членам їхніх сімей у формі права проходу та проїзду по наявному шляху, який визначений, як дорога загального користування у чинному генеральному плані с. Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області,, через земельну ділянку ОСОБА_9 з кадастровим номером :01:010:0015, від поворотної точки «Е» до точки «В» довжиною 41 м., шириною 3.5 м., відповідно до плану меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІФ №094212, а також стягнути судові витрати на користь позивачів.

Представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Шкурлатовська Г.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила обставини на які посилаються позивачі. Просила відмовити в задоволені позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , третя особа Пасічнянська ільська рада об`єднаної територіальної громади про встановлення земельного сервітуту. Вважає позов безпідставним, зазначила, що жодних правових підстав для звернення до суду позивачів немає, так, як відповідач жодним чином не порушує їхні права, позивачами не доведені обставин, які б вказували на законні підстави встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідачки. Зокрема, позивачі не підтвердила належними та достатніми доказами, що використання їх власності буде неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки і що будь-який інший спосіб для цього відсутній. Також представник відповідача зробила заяву до закінчення судових дебатів, що нею буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених відповідачем ОСОБА_9 в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник третьої особи Пасічнянської сільської ради в судовому засіданні в прийняті рішення покладався на думку суду, однак в дебатах представник підтримав позовні вимоги. Суду пояснив, що між сторонами протягом тривалого часу існує спір з приводу користування громадською дорогою місцевого значення по вул.. Франка в с. Пасічна Надвірняняського району. Рішенням сесії Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 05 березня 2013 року №2-21/2013 «Про можливість подальшого користування існуючим генпланом сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради» вирішено визнати існуючий генплан сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради розроблений ДУНД1 «Діпромісто» 1982 року можливим для подальшого використання згідно вимог чинного законодавства. В існуючому Генплані села Пасічна наявна спірна дорога місцевого значення яка проходить через земельну ділянку відповідача та якою користуються позивачі. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2019 року позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 громадською дорогою місцевого значення по вул. Франка, с. Пасічна Надвірнянського району довжиною 33 м, шириною 3,5 м, площею 115,5 кв.м, шляхом демонтажу металевої огорожі, стовпчиків та воріт, і не чинити перешкод в користуванні даною дорогою. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року а рішення Надвірнянського районного суду від 17 травня 2019 року залишено без зміни. Суди виходили з того, що у справі правильно встановлено наявність дороги місцевого значення, яка розділяє земельну ділянку, що перебуває в користуванні ОСОБА_3 , якою довгий час користуються позивачі та треті особи.

Пасічнянська сільська рада зверталась до відповідача ОСОБА_9 яка є власником земельної ділянки площею 0,3956 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 з метою добровільного врегулюваннґ спору та встановлення сервітуту через належну ділянку ОСОБА_9 оскільки іншого проїзду до земельних ділянок позивачів не має. Однак відповідач не відреагувала на запит сільської ради та не було досягнуто домовленості про встановлення сервітуту та про його умови.

Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Широких Ю.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними. Підтримала доводи відповідача, вважає що позивачі не довели необхідність встановлення сервітуту саме через земельну ділянку ОСОБА_9 , стверджує, що за даними міськрайонного управління Держгеокадастру у Надвірнянському районі у власності ОСОБА_5 в с. Пасічна перебувають земельні ділянки, кожна з яких має дороги. Тому позивач ОСОБА_5 не має необхідності у встановлені земельного сервітуту, інші позивачі не надали належних доказів щодо землекористування і відповідно що їх право не порушено, а також позивачі не підтвердили належними та достатніми доказами, що використання їх власності буде неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки і що будь-який інший спосіб для цього відсутній.

Процесуальні дії:

Ухвалою від 10.06.2020 суд відкрив провадження у справі та постановив справу розглядати у загальному позовному провадженні, призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 16.10.2020 суд відмовив у клопотанні позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 26.08.2020 суд за клопотанням представника відповідача адвоката Шкурлатовської Г.І. залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .

Ухвалою від 07.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 03.08.2023 суд задоволив клопотання представника відповідача та призначив судову земельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено до надходження висновку експерта.

Ухвалою від 23.04.2024 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 15.11.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивачів у призначенні повторної судово земельно- технічної експертизи.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно №17033446 від 30.01.2014р належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0166 для ведення особистого селянського господасртва площею 0,1978 кв.м. Адреса розташування АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно № 15719794 від 30.01.2013р від 30.01.2013р належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0163 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500кв.м Адреса розташування АДРЕСА_1 . Що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.07.2017 (а.с. 111-112).

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0166 площею 0,1978 га, опис меж від А-Б-землі ОСОБА_5 від Б-В- землі ОСОБА_13 : від В-Г- землі ОСОБА_10 ; від Г-А землі сільської ради (дорога) (а.с. 107-108).

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0163 площею 0, 25 га опис меж від А-Б-землі землі ОСОБА_13 від Б-В- землі ОСОБА_5 : від В -А землі сільської ради ( дорога) ( т.1, а.с.109-114).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ№ 094212 ОСОБА_10 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,3956 га.(т.1, а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 07.05.2010, виданого державним нотаріусом Шушкевич С.М. Надвірнянської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна вказаного в заповіті майна ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його онука ОСОБА_15 - позивач по справі. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із права на земельну ділянку площею 0,03956 га кадастровий номер :01:010:0015, розташована по АДРЕСА_1 , передана для ведення особистого селянського господарства (т.1, а.с.13).

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянкивідповідача ОСОБА_9 за кад.номером номер :01:010:0015 площею 0,03956, опис меж від А-Б-дорога; від Б-В- землі ОСОБА_5 -Г землі ОСОБА_13 (т.1, а.с.12).

Рішенням сесії Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 05 березня 2013 року №2-21/2013 «Про можливість подальшого користування існуючим генпланом сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради» вирішено визнати існуючий генплан сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянської сільської ради розроблений ДУНД1 «Діпромісто» 1982 року можливим для подальшого використання згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до генерального плану с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області 1982 року розробленння Генеральний план виконаний у маштабі 1:200. На генеральному плані зеленим кольором зображена спірна дорога місцевого значення по вул. Франка (т.1, а.с. 36).

Сільською радою складена ситуаційна схема розташування земельних ділянок щодо спірної дороги, видана Пасінянською сільською радою за підписом голови ОСОБА_16 . Встановлено, що ситуаційна схема без масштабу та промірів. На схемі позначені та підписані земельні ділянки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , Матвеєвої, Кузюк, Герби та зображено заїзди до цих ділянок (т.1, а.с.37).

Відповідно довідки Пасічнянської сільської ради Надвірняяського району від 07.12.2021 за № 2870 видана ОСОБА_8 про те, що він є користувачем земельної ділянки по вул. Франка межівником якої є ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 (т.1, а.с.242).

Відповідно довідки Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району від 07.12.2021 за № 2871 видана ОСОБА_7 про те, що вона є користувачем земельної ділянки по вул. Франка межівником якої є ОСОБА_20 , ОСОБА_6 (т.1, а.с.243).

Відповідно довідки Пасічнянської сільської ради Надвірняяського району від 07.12.2021 за № 2872 видана ОСОБА_6 про те, що він є користувачем земельної ділянки по вул. Франка межівником якої є ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , (т.1, а.с.244).

Відповідно до заяви від 15.02.2020 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 звертались до Пасічнянського голови «Про звернення до ОСОБА_9 » та 13.02.2018 та 20.11.2019 безпосередньо звертались до ОСОБА_17 щодо врегулювання спору з користування дорогою просили для врегулювання спору укладести сервітуту щодо постійного користування проходу проїзду (т.1, а.с.27-35).

Відповідно до відповіді Пасічнянської сільської ради сільської ради на адвокатський запит № 3 від 12.07.2017 вбачається: що станом на 01.08.2017 генеральний план с. Пасічна чинний і діє з1982 року та винесено рішенням 21 сесії шостого демократичного скликання від 05.03.2013 № 2-21/2013 "Про можливість подальшого користування існуючим генпланом сіл Пасічна, Постоята, Букове, Соколовиця Пасічнянскої сільської ради"; Власниками або користувачами земельних ділянок в частині перекритої дороги є громадяни: ЧупринюкД.І. згідно державного акту І-ІФ №009284 від 25 вересні 2000 року; ОСОБА_8 згідно рішення сесії сільської ради № 29 від 29 вересня 1994 року, земельна ділянка № НОМЕР_1 ( покійний батько ОСОБА_22 ), та № 29 від 03 січня 1995 року земельна ділянка № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; ОСОБА_7 згідно рішення сесії сільської ради № 23від 1 1 травня 1995 року земельна ділянка № НОМЕР_4 ( покійна мама ОСОБА_23 ); ОСОБА_9 згідно свідоцтва про спадщину; ОСОБА_6 по факту встановлення, АДРЕСА_1 , є дорогою місцевого значення і знаходиться на балансі сільської ради (т.1 а.с. 38).

У справі проведено судову земельно технічну експертизу та відповідно висновку судового експерта ОСОБА_24 за № 04/04/24 від 04.04.2024 судової емельної технічної експертизи встановлено:

1.Станом на даний час наявний проїзд (заїзд) до земельних ділянок ОСОБА_5 : а) земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0166, площею 0,1978 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; б) земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0163, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка 66а. Проїзд (заїзд) здійснюється з дороги загального користування, що зображена на фото №№1-4 див. с. 10-11 висновку.

2.Встановити, чи є на даний час проїзд (заїзд) до земельної ділянки ОСОБА_6 неможливо, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про межі, площу, конфігурацію, проміри, точне місцерозташування земельної ділянки ОСОБА_6 . Ситуаційна схема розташування земельних ділянок, щодо спірної ділянки (дороги) (а.с. 37) - не містить жодної технічної інформації щодо масштабу та промірів.

3.Встановити, чи є на даний час проїзд (заїзд) до земельної ділянки ОСОБА_7 неможливо, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про межі, площу, конфігурацію, проміри, точне місцерозташування земельної ділянки ОСОБА_7 . Ситуаційна схема розташування земельних ділянок, щодо спірної ділянки (дороги), (а. с. 37) не містить жодної технічної інформації щодо масштабу та промірів.

4.Встановити, чи є на даний час проїзд (заїзд) до земельної ділянки ОСОБА_8 неможливо, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про межі, площу, конфігурацію, проміри земельної ділянки ОСОБА_8 . Ситуаційна схема розташування земельних ділянок, щодо спірної ділянки (дороги), (а. с. 37) - не містить жодної технічної інформації щодо масштабу та промірів.

5.Оскільки встановити точні межі земельних ділянок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 неможливо, експертом запропоновані п`ять технічно можливі варіанти проїзду до місцевості де розташовані перелічені ділянки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 в судовому засіданні суду ствердили, що позивачі користуються дорогою по АДРЕСА_1 напротязі багатьої років та спору з приводу користування дорогою не було, дід відповідача ОСОБА_10 не чинив перешкоди для проїзду. Вже після його смерті дізнались, що відповідач Ковалик приватизувала земельну ділянку і не дозволяє проїзд, так як дорога проходить посередині її ділянки, однак іншої дороги у позивачів не має.

Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 допитані в судовому заміданні суду пояснили що, що проїзд до будинків позивачів проходить не через земельну ділянку відповідача, а з іншої сторони.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивачі посилаються на те, що відповідач є власником земельної ділянки через яку проходить дорога місцевого значення до земельних ділянок позивачів та іншого проїзду до їх земельних ділянок не має.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України)Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною другою статті 395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (стаття 402 ЦК України).

Статтею 403 ЦК України встановлено, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Згідно зі статтею 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема, такого земельного сервітуту як право проходу та проїзду на велосипеді, а також право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (стаття 98, 99 ЗК України).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потребу у будь-який інший спосіб неможливо.

Окрім того, закон вимагає саме від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.

В даній справі позивачами, відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України не подано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що нормальне використання позивачами своєї власності є неможливим без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідача і задоволення потреб позивачів неможливо здійснити будь яким іншим способом.

Доводи позивачів про відсутність інших заїздів до їх земельних ділянок спростовується висновком судового експерта за № 04/04/24 від 04.04.2024 судової земельної технічної експертизи, яким встановлено, що на даний час наявний проїзд (заїзд) доземельних ділянок позивача ОСОБА_5 -земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0166, площею 0,1978 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; та земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0163, площею 0,25 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка 66а. Проїзд (заїзд) здійснюється з дороги загального користування, що зображена на фото №№ 1-4 див. с. 10-11 висновку. Крім того зазначено, що встановити чи є на даний час проїзд (заїзд) до земельної ділянки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 неможливо, оскільки в відсутні будь-які відомості про межі, площу, конфігурацію, проміри, точне місцерозташування їх земельної ділянок. Разом з тим експертом запропоновані п`ять технічно можливих варіантів проїзду до місцевості, де фактично розташовані перелічені ділянки, крім того тільки один із варіантів є проїзд через земельну ділянку відповідача.

Висновок експерта за № 04/04/24 від 04.04.2024 судової земельної технічної експертизи є обґрунтованим та таким, що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумнівів в його правильності та надає вичерпні відповіді на всі поставлені питання, а отже відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України є належним та достовірним доказом.

Отже позивачами не доведено неможливості задовольнити потребу у проїзді до їх земельних ділянок іншим шляхом, ніж через земельну ділянку відповідача, що є визначальним при вирішенні питання щодо встановлення сервітуту.

Показання свідків не є належними та допустимими доказами у справі щодо підтвердження права користування земельною ділянкоюта встановлення сервітуту.

Довідки сільської ради 07.12.2021 р Пасічнянської сільської ради Надвірняяського району про те, що позивачі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 є фактичними користувачами земельних ділянок по АДРЕСА_1 є неналежими доказами. Земельні ділянки позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не сформовані, не встановлено межі, площу, конфігурацію, проміри земельної ділянок.

Також суд вважає не належним доказом ситуаційну схема розташування земельних ділянок, щодо спірної ділянки (дороги),оскільки вона не містить жодної технічної інформації щодо масштабу та промірів.

Посилання позивачів на рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 31.07.2019 р, яким було залишено в силі рішення Надвірнянського районного суду від 17 травня 2019 у справі №348/1174/17 зокрема спір позивачів з ОСОБА_3 , в якому ОСОБА_9 була третьою особою на стороні відповідача, про усунення перешкод в користуванні дорогою, яким встановлено, що дорога пролягає поряд з ділянкою ОСОБА_3 , далі проходить через ділянку відповідача і виходить до земельних ділянок позивачів є безпідставним так як предметом розгляду справи було усунення перешкод в користування дорогою, а предметом даної справи є встановлення сервіту через земельну ділянку відповідача.

Посилання представника позивача на рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 31.07.2019 р, яким було залишено в силі рішення Надвірнянського районного суду від 17 травня 2019 у справі №348/1174/17 та встановлено обставини що єдиний спірний проїзд до земельних ділянок позивачів проходив через земельну ділянку ОСОБА_9 , суд відхиляє, так як саме лише існування такого проїзду не є підставою для задоволення вимог про встановлення сервітуту, який встановлюється виключно за умови неможливості забезпечення проїзду будь-яким іншим чином, у тому числі шляхом облаштування нового проїзду іншим маршрутом, чого у цій справі не встановлено.

Таким чином суд виходить з того, що позивачі не навели об`єктивних причин, які б вказували на законні підстави встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідачки. Зокрема, не підтвердили належними та достатніми доказами те, що використання їх власності та користування буде неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки і що будь-який інший спосіб для цього відсутній а також що земельний сервітут є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

Висновки суду:

За вказаних обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні, у зв`язку з чим в позові необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами:

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 842,00 грн. за подання позовної заяви, покладаються на позивачів.

Представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Шкурлатовська Г.І. в судовому засіданні зробила заяву до закінчення судових дебатів, що нею буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі, понесених відповідачем ОСОБА_9 в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Тому питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу буде вирішено в порядку ухвалення додаткового рішення.

На підставі ст.ст.15, 395, 401-404 ЦК України, ст.ст.98-99 ЗК України,керуючись ст.ст.2,13, ст.ст.2, 4,13, 19, 77-79,81,89,141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Пасічнянська сільська рада об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 , про встановлення земельного сервітуту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_7 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_8 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Пасічнянська сільська рада, , місцезнаходження: вул. С.Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432.

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено 25.11.2024 року.

Суддя Міськевич О.Я.