Справа № 489/6546/24
Провадження № 2/489/2421/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченко Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця заступника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича, ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми грошових коштів, аліментів,

встановив:

В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного виконавця заступника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича, ОСОБА_2 про стягнення переплаченої суми грошових коштів, аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 27.06.2024 на його адресу представником державної виконавчої служби було надіслано розрахунок заборгованості по аліментам, за січень, лютий і березень 2015 року яка складає 2 964,24 і до цього не погашена. Проте з нього стягувались грошові кошти з кожного нарахованого грошового утримання, а тому він сплатив заборгованість зі своєї картки і не мав заборвгованосітності зі сплати аліментів ,що підтверджується «довідкою про відсутність заборгованості зі сплати аліментів» станом на 01.04.2024 року. Проте, стягував ОСОБА_2 та державний виконавець ОСОБА_3 постійно вимагають сплатити борг по аліментам.22.05.2024 року ДВС офіційним документом №90342 повідомило ОСОБА_1 , що заборгованість по аліментам відсутня, а переплата становить 109 556,47 грн. Отже ОСОБА_1 у таких спосіб було завдано майнової шкоди на 01.05.2024 року в сумі 109 556,47 в числі яких і 2964,24 грн., які відмовляються добровільно повертати.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд стягнути з Державного виконавця заступника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича та ОСОБА_2 надмірно сплачену суму переплати аліментів у розмірі 2964,24 в рівних частинах по 1482,12 з кожного, а також судові витрати.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

22.10.2024 від відповідача Державного виконавця заступника відділу Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбова Руслана Ельшановича надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача посилався на те, на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 22427770 з виконання виконавчого листа № 2-5067, виданого 25.10.2010 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2010 і до повноліття дитини. В червні 2024 року до відділу надійшла заява представника стягувача ОСОБА_2 про надання розрахунку заборгованості починаючи з 01.01.2015. Згідно отриманих відповідей з Державної податкової служби та наявних в матеріалах виконавчого провадження відомостей державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості за період з 01.01.2015. При цьому, оскільки боржник протягом тривалого часу працював одночасно у двох установах, вказаний розрахунок потребував уточнення після отримання всіх відповідей на запити державного виконавця. Згідно розрахунку заборгованості від 10.10.2024 року №141893 заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2015 року по 31.08.2024 становить 80 770,29 грн., враховуючи отримані відомості, яких не вистачало для підрахунку заборгованості. Таким чином, твердження позивача, що в нього не було заборгованості по сплаті аліментів не відповідає дійсності та спростовується розрахунком заборгованості від 10.10.2024 №141892, відповідно немає і правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 22427770 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5067, виданого 25.10.2010 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2010 і до повноліття дитини.

Відповідно до довідки Інгульського відділу ДВС заборгованість станом на 01.04.2024 рок відсутня.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-5067, виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , від 27.06.2024 за вих. № 106952, який відображений на одному аркуші, містить лише частину документа без його закінчення, зазначення посади та підпису особи, яка його склала, та який було долучено позивачем до матеріалів справи, сума аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за період січень, лютий і березень 2015 року за рахунок коштів, отриманих ним у в/ч НОМЕР_1 , становить по 988,08 грн. щомісячно.

Згідно відповіді на запит до Державної податкової служби від 24.06.2024 державним виконавцем отримано відомості про розмір отримуваних ОСОБА_1 доходів.

27.06.2024 державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено запити до АТ «НВКГ «Зоря-Машпроект», в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до розрахунку заборгованості від 27.06.2024 року за період з 01.01.2015 по 01.06.2024 заборгованість становить 27 895,48 грн. Додатково у розрахунку заборгованості зазначено, що у зв`язку з відсутністю повних відомостей, щодо нарахованої заробітної плати та зваітів про відрахування, остаточний розрахунок заборгованості буде складено після отримання відповідної інформації.

10.10.2024 за вих.. № 141893 заступником начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костянтином Тарасенко було виконано розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 22-5067, виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва, який в частині суми аліментів, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 та вказано, що сума заборгованості за період з 01.01.2015 року по 31.08.2024 року становить 80 770,29 грн., вказаний розрахунок долучено представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).

Згідно ч.4 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

В порушення даної законодавства вимоги ОСОБА_1 отримуючи дохід у ДП НВКГ «Зоря-Машпроект», звідки здійснювались відрахування аліментів, одночасно отримував дохід у ВЧ НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 замовчуючи цей факт та не повідомляв державного виконавця, а також ОСОБА_1 не повідомляв державного виконавця про зміну місця отримання доходу після початку служби у ВЧ НОМЕР_4 .

Відповідно до положень ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно з частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Всупереч вищезазначених положень діючого законодавства позивачем ОСОБА_1 систематично порушувалась ч.4 ст.18 ЗУ « Про виконавче провадження», що призвело до некоректного розрахунку заборгованості, отримавши відомості про отримувані доходи позивача, державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості 10.10.2024 року №141892 та встановлено наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 80 770,29 грн., що спростовує доводи позивача про наявність переплати та завдання йому матеріальної шкоди.

Відомості про оскарження розрахунку державного виконавця від 10.10.2024 року в матеріалах справи відсутні.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 переплаченої суми аліментів також спростовуються долученим розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10.10.2024 року, що підтверджує відсутність переплати, натомість доводить про наявність заборгованості у розмірі 80 770,29 грн., яка не оскаржується позивачем та не спростовується наданими позивачем доказами до позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, надані сторонами по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 141, 164, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю державного виконавця відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбов Руслан Ельшанович, , адреса: м. Миколаїв, просп. Миру, 54-В, корпус 4.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 25.11.2024.

Суддя Г.С.Костюченко