Справа № 690/334/24
Провадження № 2-п/690/2/24
УХВАЛА

про залишення заяви без задоволення

12 листопада 2024 року м. Багачеве

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 , повноваження якої підтверджено довіреністю від 25.10.2024 року, через систему «Електронний суд» звернулась до суду з заявою за змістом якої просить переглянути заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в справі № 690/334/24, скасувати його та призначити справу до розгляду.

Вказана заява мотивована тим, що відповідачем не було отримано ні матеріалів позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»), ні ухвали про відкриття провадження в справі № 690/334/24, а про наявність судового рішення їй стало відомо 24.10.2024 року із сповіщення в застосунку «ДІЯ».

Також в якості заперечень проти заявлених позовних вимог вказано, що відсутні належні докази перерахування ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» грошових коштів ОСОБА_1 як за договором про відкриття кредитної лінії від 30.07.2023 року № 1247-5796 (далі Договір № 1247-5796), так і за додатковою угодою до Договору № 1247-5796 від 06.08.2023 року, оскільки з наявної в матеріалах справи відповіді АТ КБ «ПриватБанк» не можливо встановити відомостей щодо власника рахунку/картки, даних щодо операції та кредитного договору за яким здійснювались перекази, а договір від 02.12.2019 року № 4010, який безпосередньо вказано в довідці АТ КБ «ПриватБанк» як підставу для проведення платіжної операції, відсутній в матеріалах справи.

Одночасно зазначено про відсутність у матеріалах справи доказів належної ідентифікації відповідача під час укладення Договору № 1247-5796, оскільки його підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, а також погодження сторонами Договору № 1247-5796 умов надання всіх послуг (предмету договору, порядку та умов надання кредиту, порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність), що свідчить про недоведеність факту укладення саме з відповідачем Договору № 1247-5796.

Крім того, представником відповідача вказано, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та долученому позивачем договору позики, оскільки Договір № 1247-5796 містить нечіткі положення в частині строку повернення кредиту, оскільки в п.п. 4.2. 4.8 вказано строк кредитування 21 календарний день, тобто до 30.07.2023 року, а в п. 4.12 300 календарних днів, тобто до 24.05.2024 року, що призводить до неправильного розуміння й тлумачення його умов позичальником. З урахуванням цього до спірних правовідносин сторін слід застосовувати правило тлумачення contra proferentem (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав) та положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, слід вважати, що за Договором № 1247-5796 проценти за користування кредитними коштами могли нараховуватися лише протягом 21 дня, тож їх розмір складає 11 340 грн. (18 000 * 3% * 21), а загальна сума заборгованості 29 340 грн. (18 000 + 11 340).

Також вказано про те, що в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови Договору № 1247-5796 в частині нарахування та сплати відсотків, які явно завищені, є несправедливими, оскільки порушують принцип добросовісності, так як свідчать про істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Ухвалою суду від 31.10.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в справі, про місце, дату та час проведення якого повідомлено учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_3 , повноваження якого підтверджено довіреністю від 19.04.2024 року № 19, надіслав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення за змістом якого просить залишити її без задоволення, а рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в справі № 690/334/24 без змін.

Вказана позиція представника позивача мотивована тим, що Договір № 1247-5796 укладено в електронній формі з дотриманням вимог ЦК України, законів України «Про споживче кредитування», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію» за результатами прийняття відповідачем публічної оферти ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ознайомлення її з його істотними умовами та іншими невід`ємними його складовими частинами. Також вказано, що верифікацію відповідача перед укладенням Договору № 1247-5796 та додаткової угоди до нього здійснено за допомогою системи BankID Національного банку України державної системи віддаленої ідентифікації, яка забезпечує передачу персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає користувачу послугу. Окрім цього, представником позивача наведено доводи щодо спростування викладених у заяві заперечень в частині надання первинних бухгалтерських документів, підтвердження фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу та належності відповідачу електронного платіжного засобу на який перераховано кредитні кошти, а також зазначено, що клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, у тому числі щодо реквізитів платіжної картки на яку бажає отримати кредитні кошти, зазначених під час укладення договору. Заперечуючи проти доводів представника відповідача в частині відсутності доказів щодо ознайомлення відповідача з усіма умовами Договору № 1247-5796 та неоднозначного тлумачення строку кредитування, представником позивача зазначено, що своїм підписом у формі електронного підпису одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 підтверджено факт ознайомлення як зі змістом договору, так і документами, які є його невід`ємними складовими частинами, а також вказано на відмінності між базовим періодом та строком кредитування, які узгоджено сторонами в Договорі № 1247-5796, а також типи процентних ставок, які підлягали для застосування під час нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами (пільгова 2,5% та стандартна 3%). Одночасно вказано, що розрахунок заборгованості за Договором № 1247-5796 містить відомості лише щодо суми неповернутого кредиту та процентів нарахованих за користування кредитними коштами, оскільки ні штраф, ні пеня, ні комісія ОСОБА_1 за невиконання договірних зобов`язань не нараховувались, тож посилання представника відповідача на недотримання вимог п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» є помилковим.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання на інші дату та час від їх імені до суду не надходило, що відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду поданої заяви.

У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи заяви про перегляд заочного рішення та заперечення на нього, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні достатні підстави для задоволення поданої представником відповідача заяви та скасування заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в справі № 690/334/24.

Положеннями ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що представником позивача пред`являючи позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом подачі його до Ватутінського міського суду Черкаської області в електронній формі через електронний кабінет у системі «Електронний суд», забезпечено дотримання виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, та надано докази надсилання примірника позовної заяви з додатками на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Багачеве) Звенигородського району Черкаської області, поштовою службою «Е-ПОСТ».

Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 29.05.2024 року № 613470.

Судові повістки, які у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України надсилались ОСОБА_1 за адресою її місця проживання, зареєстрованою в встановленому законом порядку, в переважній більшості повернуто до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, однак 31.08.2024 року відповідач отримала судову повістку про виклик до Ватутінського міського суду Черкаської області в зв`язку з розглядом справи № 690/334/24, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 836, однак у судове засідання 18.09.2024 року не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала, та жодного інтересу до розгляду даної справи не проявила.

Крім того, факт наявності у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що підтверджується відповідною інформацією від 24.07.2024 року № 2462917, свідчить про її обізнаність як з розглядом даної справи Ватутінським міським судом Черкаської області, так і датою та часом проведення судових засідань у цивільній справі № 690/334/24 за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до неї про стягнення заборгованості.

Разом з цим, відповідно до змісту поданої заяви про перегляд заочного рішення про заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в справі № 690/334/24 ОСОБА_1 стало відомо із сповіщення в застосунку «ДІЯ», що не виключає можливості завчасного отримання відповідачем сповіщень в застосунку «ДІЯ» щодо місця, дати та часу розгляду даної справи.

З огляду на вказане, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, в розумінні ч. 6, п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 30.11.2022 року в справі 760/25978/13-ц, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, в судові засідання неодноразово не з`явилась, відзив на позовну заяву не надала, поважність причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань від її імені до суду не надходило.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення заперечуючи щодо доводів представника позивача посилається як на обставини, викладені в позовній заяві, так і додатки до неї, одночасно вказуючи, що ОСОБА_1 матеріалів позовної заяви не було отримано, та не зазначаючи жодних відомостей про фактичну дату їх отримання.

При цьому, в поданій заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача з урахуванням вищевказаних обставин, щодо обізнаності ОСОБА_1 як про розгляд Ватутінським міським судом Черкаської області цивільної справи № 690/334/24 за позовом ТВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до неї про стягнення заборгованості, так і про дату та час розгляду справи, не вказано про поважність причин як неявки відповідача в судові засідання, так і не повідомлення завчасно суд про такі причини.

Положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема у Рішенні від 03.04.2008 року в справі «Пономарьова проти України» Європейським судом з прав людини зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За змістом Рішення від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків.

Крім того, подана представником відповідача заява про перегляд заочного рішення зводиться до незгоди з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі, не містить жодного посилання докази, на недосліджені судом під час ухвалення заочного рішення, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, доводи заяви про перегляд заочного рішення є взаємосуперечливими, оскільки представник відповідача одночасно як заперечує факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на підставі Договору та додаткової угоди до нього, так і наводить власний розрахунок заборгованості в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань.

Посилання представників сторін на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій суд не приймає до уваги, оскільки, ці судові рішення, відповідно до ст. 3 ЦПК України, не є джерелом права, що застосовуються судом при вирішенні справ у спірних правовідносинах та, виходячи з норм ч. 4 ст. 263 ЦПК України, їх висновки не є обов`язковими для врахування.

Відповідно до п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини від 27.09.2001 року в справі «Hirvisaari v. Finland» рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09.12.1994 року в справі «Ruiz Torija v. Spain» статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Зі змісту п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень вбачається, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З огляду на вищевикладене, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неподання відзиву на позовну заяви, неявки в судове засідання відповідача, а також наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, тож за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже подану представником відповідача заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 261, 286-289, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в цивільній справі № 690/334/24 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 17.10.2024 року в цивільній справі № 690/334/24 може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 15.11.2024 року.

Суддя Линдюк В.С.