У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

04.10.2024 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович, до комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним та скасування наказу про звільненні і поновлення на роботі, стягнення недоотриманої заробітної плати за час затримки розрахунку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач І.В., звернулася до суду із позовом до комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним та скасування наказу про звільненні і поновлення на роботі, стягнення недоотриманої заробітної плати за час затримки розрахунку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України,

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, окрім поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач просить суд, стягнути середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, а також моральну шкоду.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 711/4010/13-ц вказала, зокрема, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем особою позовної заяви майнового характеру слід сплатити судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому позивачу, слід вказати ціну позову щодо заявленої вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, сплатити судовий збір з урахуванням ціни позову та долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору.

Також, як слідує з прохальної частини поданого ОСОБА_1 позову, в такій міститься також і вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди.

Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою. Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28.11.2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Отже, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3028 гривень.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставкою 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 грн., або надати докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що дану заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого вона повинна усунути вказані недоліки та подати заяву із врахуванням зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.185, 258, 260 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович, до комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» про визнання незаконним та скасування наказу про звільненні і поновлення на роботі, стягнення недоотриманої заробітної плати за час затримки розрахунку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу необхідність усунення вказаних недоліків у визначений термін та попередити, що в противному разі заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук