Справа № 128/694/24
Провадження № 22-ц/801/2094/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 рокуСправа № 128/694/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 128/694/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Стороженка Максима Миколайовича на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області 14 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Карпінською Ю.Ф.,-

встановив:

В лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2022 шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти продовжують проживати з матір`ю. Батько сплачував аліменти на утримання двох дітей до досягнення повноліття сином ОСОБА_4 за рішенням Вінницького районного суду від 16.02.2022. ІНФОРМАЦІЯ_6 сину ОСОБА_4 виповнилося 18 років. В той же час, ОСОБА_4 продовжує навчатись та є студентом уже третього курсу Вінницького фахового транспортного коледжу денного відділення. Термін навчання в цьому закладі освіти - до 30.06.2024. Проте ОСОБА_4 має намір продовжити навчання після коледжу та здобути вищу освіту в одному із закладів вищої освіти. Разом з цим, ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям. Так, згідно з випискою із медичної карти хворого від 29.12.2021, ОСОБА_4 діагностовано вроджену аномалію опорно-рухової системи та порушення зору. В анамнезі зазначено, що пацієнт періодично лікується в центрі медичної реабілітації з приводу хвороби Шермана-Мау, перебуває на обліку в офтальмолога, у зв?язку з чим дитині необхідно постійно спостерігатися у ортопеда та окуліста. Відповідно до заключення офтальмолога від 07.12.2021, ОСОБА_4 діагностовано міопію середньої стінки обох очей, призначено контактні лінзи для зору, які необхідно змінювати щомісяця та щоквартально змінювати засіб по догляду за ними, повторний огляд через 3-6 місяців. Відповідно до консультаційного висновку лікаря зі спортивної медицини від 28.12.2021, пацієнту ОСОБА_4 рекомендовано ЛФК за індивідуальною програмою, дієтотерапія, корекція постави, повторний огляд через 3 місяці. Крім того, мати і син проживають в одному помешканні, що також свідчить про те, що мати дбає про сина навіть після досягнення ним повноліття. Отже, будучи студентом, повнолітній син потребує додатково матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, зокрема для можливості придбання ліків, щомісячної заміни лінз, навчальних матеріалів та для забезпечення себе необхідними для життя речами. Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. ОСОБА_2 є здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, а відтак має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 річного віку. Тому просить стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 з усіх видів доходів (заробітку), починаючи з 20.02.2024, і до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23 річного віку. Також просить стягнути зі ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) частки заробітку (доходу), починаючи стягнення з 21.02.2024, і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені останньою судові витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Стороженка Максим Миколайович просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ч. 1 ст. 263 ЦПК України, є незаконним та необґрунтованим. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим.

08 жовтня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача - адвоката Калачик Н.М., в якому остання зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Судом установлено, що ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2022 було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.09.2005 (а.с. 6).

З копії довідки від 09.02.2024 №57, виданої Вінницьким транспортним фаховим коледжем, убачається, що ОСОБА_4 навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького транспортного фахового коледжу за рахунок коштів регіонального замовлення; термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2024 (а.с. 15).

Згідно з копією виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області від 16.02.2022, зі ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 31.12.2021, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 91-92)

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2022 задоволено позов ОСОБА_3 ; розірвано шлюб, зареєстрований 05.02.2004 у виконкомі Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №01, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 88-90).

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 досяг повноліття.

Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 від 29.12.2021, ОСОБА_4 діагностовано вроджену аномалію опорно-рухової системи та порушення зору; в анамнезі зазначено, що пацієнт періодично лікується в центрі медичної реабілітації з приводу хвороби Шермана-Мау, перебуває на обліку в офтальмолога, у зв?язку з чим ОСОБА_4 рекомендований постійний нагляд ортопеда та окуліста (а.с. 16).

Відповідно до копії огляду офтальмолога від 07.12.2021, ОСОБА_4 діагностовано міопію середньої стінки обох очей, призначено контактні лінзи для зору та щоквартально змінювати засіб по догляду за ними, повторний огляд через 3-6 місяців (а.с. 17).

Відповідно до консультаційного висновку від 28.12.2021, пацієнту ОСОБА_4 рекомендовано ЛФК за індивідуальною програмою, дієтотерапія, корекція постави, повторний огляд через 3 місяці (а.с. 18).

Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 від 11.03.2024, перебуває на обліку з приводу хвороби Шоермана-Мау та з приводу міопії обох очей середнього ступеня; в 2018 році переніс закритий перелом правої променевої кістки; періодично лікується в центрі медичної реабілітації (а.с. 53).

На підтвердження понесених витрат на препарати для зору, лікування зубів, продукти стороною позивача надано копії квитанцій (а.с. 54-75).

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я платника аліментів. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини сторін, яке у зв`язку з навчанням не може бути достатньо задовільним. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України правильно взяв до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, керуючись законом і внутрішнім переконанням, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, зокрема, те, що син відповідача ОСОБА_2 навчається та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову у повному обсязі і визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, - 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги у цілому фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином доводи скарги не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому суд апеляційної інстанції з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Стороженка Максима Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючи І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник