Номер провадження 2/754/7346/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 81980,94 грн.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач незаконно вселився та проживав в квартирі АДРЕСА_1 , не маючи правових підстав для користування житлом. З 28.01.2016 позивач є власником даного майна.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, які були сплачені позивачем різноманітним комунальним компаніям за їхнє обслуговування квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 81 980,94 грн.

У зв`язку з викладеним дана справа має розглядатися за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Деснянським районним судом міста Києва не встановлено.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Дніпровського районного суду міста Києва та підлягає передачі на розгляд вказаному суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 187 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу № 754/16239/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передати на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.11.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак