Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1802/24

Провадження № 2/439/526/24

22 жовтня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.

за участю секретаря судових засідань Полінчук С.-Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотцівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 діючи через свого представника адвоката Онищука Т.Н. звернулася з позовом до Заболотцівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Вона, як єдиний спадкоємець першої черги звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва нотаріус відмовив у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії 08.04.2024.

Ухвалою судді від 26.08.2024 відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче засідання на 18.09.2024, та витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену спадкову справу. 17.10.2024 на адресу суду надійшла спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Онищука Т.Н. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача Заболотцівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. До початку розгляду справи по суті, відповідач визнав позов у повному обсязі, про що свідчить подана відповідачем заява про визнання позову від 14.10.2024, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що 03.06.1989р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.10).

ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, відповідно до якого все майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 17.07.2009, посвідченого ОСОБА_6 секретарем Ряжнівської сільської ради, Бродівського району, Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 5, що знаходиться в спадковій справі (а.с. 41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до довідки № 8 виданої Заболотцівською сільською радою, ОСОБА_2 , була зареєстрована та постійно проживала разом з дочкою - ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . До дня смерті ОСОБА_2 прожила за місцем реєстрації у АДРЕСА_2 . Разом із ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 донька, ОСОБА_7 онука, ОСОБА_8 - онук; ОСОБА_3 зять, що підтверджується Довідкою виданою Заболотцівською сільською радою від 03.01.2024 № 46, яка міститься в наданих нотаріусом копії спадкової справи (а.с. 44).

26.09.2023 у Спадковому реєстрі була заведена спадкова справа № 71297459, у нотаріуса № 139/2023, спадкодавець ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 74095161.

Як вбачається з копії спадкової справи, спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом є позивач ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Довідкою від 16.04.2024 за № 326, виданою виконкомом Заболотцівської сільської ради підтверджується, що житловий будинок який розташований за адресою АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги за № 3 села Ряжнів за 2016-2020 роки, належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок дерев`яний, покрівля шиферна, земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд не приватизована (а.с. 24).

З довідки, виданої КП Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 145 від 14.03.2024 встановлено, що дані про реєстрацію права власності на житловий будинок на АДРЕСА_1 у комунального підприємства відсутні. (а.с. 13).

За адресою АДРЕСА_1 на підставі матеріалів технічної інвентаризації станом на 06.08.2024 наявне нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Самочинного будівництва не має. Вказане підтверджується Довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна № 377 від 07.08.2024 (а.с. 15).

Факт існування об`єкта нерухомого майна та його технічні характеристики, підтверджується Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Відповідно до якого, житловий будинок має загальну площу 71,8 кв.м, житлову 25,5 кв. м складається з: коридор, комора, кухня, житлова, веранда. Рік спорудження житлового будинку 1950. Також, наявні споруди сарай, погріб (а.с. 16-18).

З приводу прийняття спадщини після смерті матері позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Мартинюк О.Є., проте, відповідно до Постанови від 08.04.2024 за № 121/02-31, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_2 . Підставою відмови у видачі свідоцтва в постанові вказано те, що спадкоємець не може надати правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляє позивача можливості оформити право власності на житловий будинок після смерті матері. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого права. Отже, спірні правовідносини виникли із переходу права власності в порядку спадкування, за захистом якого звернувся позивач. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, далі ЦК України, а щодо реєстрації права власності та порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами та доповненнями станом на 22.02.2024),Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (із змінами та доповненнями), далі Порядок. Також, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.4 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 392 ЦКУкраїни передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстраціюречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Частиною 3 цієї статті передбачено, щоречові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, після завершення спорудження будинку, регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995№ 56). Зазначений нормативний акт передбачав обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Однак, відповідно до абз. 2 пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. До затвердження вказаного нормативного акту, на час завершення спорудження будинку, не підлягали державній реєстрації житлові будинки і домоволодіння, розташовані в сільській місцевості.

Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 вказаного Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, дане питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

У ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Згідно з листом Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1, щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно, збудованих до 5 серпня 1992 року, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що внаслідок смерті ОСОБА_2 03.01.2021 відкрилася її спадщина. До складу спадщини увійшов належний спадкодавцеві на момент відкриття спадщини будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку загальна площа 71,8 кв.м, житлова 25,5 кв.м; господарські будівлі та споруди комора, сарай, погріб. Право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на час смерті ОСОБА_2 зареєстроване не було у зв`язку з тим, що не потребували реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, їх облік вівся на підставі по господарських книг.

Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому позивач прийняла спадщину після смерті матері. Отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлений спадкодавцем і єдиним способом визнати право власності на спадкове майно є звернення до суду з відповідним позовом.

Тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна покійної матері ОСОБА_2 яка за життя не оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок. Позивач позбавлений можливості оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав її матері в нотаріуса. Оскільки нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 743 грн 81 к. судового збору, що становить

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 743 грн 81 к., сплаченого відповідно до квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 21серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:Заболотцівська сільська рада Золочівського району Львівської області, 80630, Львівська область, Золочівський район, с. Заболотці, вул. Шевченка, будинок 12, .

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Суддя Т.Л. Войтюк