Справа № 489/9125/24
Провадження № 2-д/489/9/24
Ухвала

Іменем України

26 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку письмового провадження повідомлення Окружного суду у Глівіцах Республіки Польщі про розгляд заяви громадянки України ОСОБА_1 про визнання недієздатним її сина ОСОБА_2 , громадянина України,

встановив:

14.11.2024 на адресу суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист за вих. № 58652/11.1-21 від 11.11.2024 про виконання доручення Окружного суду у Глівіцах Республіки Польщі щодо розгляду заяви громадянки України ОСОБА_1 про визнання недієздатним її сина ОСОБА_2 , громадянина України.

Дослідивши матеріали, долучені до вказаного доручення, судом встановлено наступне.

Згідно повідомлення Окружного суду у Глівіцах Республіки Польщі від 21.02.2024, адресованого Верховному Суду України, до Окружного суду надійшла заява ОСОБА_1 , громадянки України, яка проживає в Республіці Польща в АДРЕСА_1 , про визнання недієздатним її сина ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, який тепер проживає в Республіці Польща в АДРЕСА_1 . Учасник процесу хворіє на дитячий церебральний параліч. Слухання учасника провадження відбулось 16.02.2024 призначеним суддею. У судовому засіданні підтверджено наведені в заяві обставини та вказано на наявність підстав для визнання особи недієздатною за ст. 39 Цивільного кодексу України та ст. 13 параграфу 1 Цивільного кодексу Польщі.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва № 16.27- від14.11.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до положень ст. 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифікований Постановою Верховної Ради України 04.02.1994, встановлено наступне:

1.Якщо цей Договір не передбачає інше, при обмеженні в дієздатності або в визнанні особою недієздатною компетентним є суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є особа, яка має бути обмежена в дієздатності або визнана недієздатною. Цей суд застосовує законодавство своєї держави.

2.Якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнання недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони.

3.Якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловлюється протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши надані матеріали судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично проживають в Республіці Польща в АДРЕСА_1 .

Неповнолітній син ОСОБА_3 , громадянки України, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, хворіє на дитячий церебральний параліч.

З огляду на викладене, з урахуванням наданих доказів по справі, керуючись положеннями Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, який ратифікований Постановою Верховної Ради України 04.02.1994, Цивільного процесуального кодексу України, з метою забезпечення прав та законних інтересів громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд вважає за можливе надати право виконати подальші дії щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про визнання її сина ОСОБА_6 недієздатним суду за місцем проживання цієї особи - Окружному суду у Глівіцах Республіки Польщі.

Керуючись ст. 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ст.ст. 3, 5 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Надати право виконати подальші дії з розгляду заяви ОСОБА_1 , громадянки України, яка проживає в Республіці Польща, про визнання недієздатним її сина ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в Республіці Польща Окружному суду у Глівіцах Республіки Польщі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.11.2024.

Суддя Г.А. Микульшина