Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2024 Справа №607/6359/24 Провадження №2/607/1848/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Собчук Віктор Костянтинович до ОСОБА_2 , Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

20.03.2024 позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Собчук Віктора Костянтиновича, звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , Підгороднянської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на 5/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлих батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за нею право власності на 5/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 03.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/6359/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення.

Представник відповідача Підгороднянської сільської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, при вирішенні спору поклався на думку суду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . У відомостях про батьків ОСОБА_4 вказаний батьком, а ОСОБА_3 - матір`ю.

18 жовтня 2002 року між ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_6 укладено шлюб, актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », про що свідчить свідоцтво про одруження серія НОМЕР_2 , видане Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18.10.2002.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 04.08.2022 Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №68.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, окрім іншого майна, з житлового будинку АДРЕСА_1 (1/2 частка належна їй, як члену колгоспного двору та 1/2 частка успадкована після смерті матері ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

За життя, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 на випадок смерті було складено заповіт, посвідчений Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області за реєстровим № 29, відповідно до якого, все її майно, яке розташоване в с. Довжанка, Тернопільського району Тернопільської області, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Як вбачається із копії спадкової справи №6/2023 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою за заявою дочки померлої - ОСОБА_1 від 17.01.2023 року про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого Довжанківською сільською радою 14.02.2018 року за №29 на все її майно, яке розташоване в с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області №13 від 11.01.2023, також спадкоємцем, що прийняв спадщину є чоловік померлої - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , частка якого належала померлій особисто, а інша частка належала ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_8 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №165/2018 від 18 квітня 2018 року за заявою ОСОБА_3 від 18.04.2018 за №288 про прийняття спадщини за заповітом посвідченого Довжанківською сільською радою 20.10.2000 за №30 на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області. Факт прийняття спадщини встановлено по факту спільного проживання зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Довжанківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області №86 від 08.02.2018.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 14.11.2023, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 якого належала померлій особисто, а інша частка належала ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 05.09.2022 Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №74.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема з 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Як вбачається із копії спадкової справи №8/2023 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_9 , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою сина померлого - ОСОБА_2 від 17.01.2023 за №23 про прийняття спадщини за законом, іншим спадкоємцем, що прийняв спадщину за заявою про прийняття спадщини за законом №24 від 17.01.2023 є дочка померлого - ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про поділ спадщини, який посвідчений Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 19.01.2023 за реєстровим №27, згідно якого вказаний житловий будинок переходить дочці померлого - ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 17.05.2023 №104/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 після смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку якого він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві.

Згідно довідки №156 виданої 11.10.2023 Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, який складався з двох членів, головою якого була ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та інші члени: ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Як вбачається із інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18.10.2023 р. за № 974 станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_8 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.09.1989 р. на підставі рішення виконкому № 193 від 26.09.1989 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 74.

16.10.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 108,0 кв.м., житлова - 65,0 кв.м.

Як вбачається з інформаційної довідки №975 від 18.10.2023 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_8 . Дозвільні документи на будівництво господарської будівлі літ «Г» замовником не надано.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-ХІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 18 січня 1994 року).

Відтак, у вказаній частині підлягають застосуванню норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Частиною 1 статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-14 5цс 13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в 1976 році, що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, тобто в період до 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», всі члени колгоспного двору набули права спільної сумісної власності на вказаний будинок. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору після введення в дію вищезазначеного Закону.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 належали по 1/2 частині житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склала заповіт в користь ОСОБА_1 , яка в свою чергу спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №13 від 11.01.2023 виданою Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку був чоловік спадкодавця ОСОБА_4 , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому, ОСОБА_1 успадкувала належні померлій 5/6 часток житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 .

Також, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склала заповіту не склав, тому мало місце спадкування за законом, на належне йому майно, зокрема належну йому 1/6 частку житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 , яку він прийняв згідно ст.1241 ЦК України, як обов`язкову часку в спадщині після смерті дружини, але не встиг оформити спадкових прав. Відповідно до договору про поділ спадщини між спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 1/6 частка житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 переходить до дочки померлого - ОСОБА_1 .

Таким чином, загальна частка успадкованої ОСОБА_1 частини житлового будинку з прибудовами і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті батьків складає: 5/6 частки після смерті матері ОСОБА_3 та 1/6 частка після смерті батька ОСОБА_4 .

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що позивач просить визнати за нею право власності на 5/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/6 частки житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, на підставі наявних у справі документів судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 містить самочинні добудови, а саме Господарську будівлю під літерою «Г», що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна за №975 від 148 жовтня 2023 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 5/6 частин житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/6 частин житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , без включення самочинно побудованих споруд - господарської будівлі під літерою «Г».

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Собчук Віктор Костянтинович до ОСОБА_2 , Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , без включення самочинно побудованої споруди - господарської будівлі під літерою «Г».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частин житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , без включення самочинно побудованої споруди - господарської будівлі під літерою «Г».

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Підгороднянської сільської ради, адреса місця знаходження: вул.Бережанська, 70, с.Підгородне, Тернопільський район Тернопільська область, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич