Справа №949/1073/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії IV-РВ № 015897, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2337, виданого 24 червня 2004 року та серії IV-РВ № 016703, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1574, виданого 05 квітня 2004 року, на ім`я « ОСОБА_1 »;

Заяву обгрунтовує тим, що на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації №527 від 25 грудня 2003 року, заявниці були видані державні акти про право приватної власності на земельні ділянки серії IV-РВ № 015897 від 24 червня 2004 року, площею 1,05 га та серії IV-РВ № 016703 від 05 квітня 2004 року, площею 0,83 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Сварицевицької сільської ради Сарненського району Рівненської області. Однак у вищезазначених державних актах було допущено помилку, яка полягає у неправильному написанні прізвища заявниці, а саме: зазначено її прізвище « ОСОБА_2 », тоді як вірним є « ОСОБА_3 ». Для внесення змін до державних актів, заявниця звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, на що отримала відповідь, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, належить лише до компетенції суду. Наявність вказаної помилки не дозволяє заявниці повноцінно володіти своїм майном, оскільки їх власником фактично рахується не заявник, а інша особа.

До початку судового засідання від заявниці надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву просить задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Дубровицької райдержадміністрації №527 від 25 грудня 2003 року, заявниці були видані державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії IV-РВ № 015897 від 24 червня 2004 року, площею 1,05 га та серії IV-РВ № 016703 від 05 квітня 2004 року, площею 0,83 га, які призначені для ведення особистого селянського господарства та розташовані на території Сварицевицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.3,4).

Однак, у вищезазначених державних актах було допущено помилку, яка полягає у неправильному написанні прізвища заявниці, а саме зазначено її прізвище « ОСОБА_2 », тоді як, згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17 листопада 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області (а.с.5-7); копії картки фізичної особи платника податків (а.с.8); копії посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, категорії - 3, серії НОМЕР_2 від 07 червня 1993 року (а.с.9); копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23 лютого 1992 року (а.с.10); довідки про склад сім`ї №890 від 29 травня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради (а.с.13), прізвище заявниці є " ОСОБА_3 ".

Для виправлення помилки у державних актах, заявниця звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, на що отримала відповідь від 11 червня 2024 року, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, належить лише до компетенції суду (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів.

Як передбачено ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про яке просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право володіння, користування та розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Згідно ч 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку, що обставини, викладені нею у заяві, знайшли своє підтвердження, є достовірними, обґрунтованими і сумніву в суду не викликають, відтак заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задоволити та встановити факт належності заявниці правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, п. 6 ч.1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 державних актів на право приватної власності на земельні ділянки:

- серії IV-РВ №015897, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2337, виданого 24 червня 2004 року, на ім`я « ОСОБА_1 »;

- серії НОМЕР_4 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1574, виданого 05 квітня 2004 року, на ім`я « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17 листопада 1998 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області: вул. С.Петлюри, 37, м.Рівне, .

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.