Справа № 366/2220/24
Провадження № 2-др/366/8/24

27.11.2024 смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю,
розглянувши в смт. Іванків Київської області в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Панченка Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
1. Суть рішення у справі
У липні 2024 ОСОБА_2 (далі Позивач), через свого представника, адвоката Ятеля Є.О. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на свою користь:
матеріальну шкоду,заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 116 090 грн. спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
1211, 20 грн. судового збору;
5000 грн. витрат на отримання правової допомоги адвоката.
Рішенням Іванківського районного суду від 04.11.2024 у задоволені позову відмовлено.

Представник Відповідача, адвокат Панченко О.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з Позивача на користь Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

2. Рух заяви

18.11.2024 заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду. Судове засідання з розгляду заяви призначене на 27.11.2024, про що повідомлено сторони у справі.

3. Позиції сторін

Сторони у справі у судове засідання не з`явились.

Представник Відповідача подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі та участі Відповідача.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, заперечень щодо заяви про ухвалення заочного рішення не подали. Їх неявки в силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

4. Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

4.1 Релевантні джерела права

Із запровадженням з 15.12.2019 змін до ЦПК України, законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення може бути ухвалено якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2021 у справі № 329/766/18 (провадження № 61-17688св20) дійшов висновку про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова Верховного Суду від 28.09.2023 у справі 686/31892/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц .

4.2. Оцінка суду щодо витрат на правову допомогу

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, представник Відповідача надав суду (разом з відзивом на позов):

Договір про надання парової допомоги від 02.08.2024, укладений між ОСОБА_3 (Адвокат) та ОСОБА_1 (Замовник). Ціна договору становить чітку фіксовану суму у розмірі 7500 грн. (п. 3.1 Договору) (а.с. 56)

Розрахунок витрат на правову допомогу згідно з Договором від 02.08.2024, до складу яких входять:

Зустріч, консультація клієнта та узгодження правової позиції, тривалістю 2 години на суму 3000 грн. (п. 1 Розрахунку);

Підготовка процесуальних документів: позовної заяви, адвокатських запитів з метою витребування доказів, тривалістю 4 години на суму 4500 грн. (п. 2 Розрахунку) (а.с. 57)

Детальний опис робіт Адвокатом не надано, проте суд враховує обґрунтованими доводи представника Відповідача про те, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару, детальний опис виконаних адвокатом робіт не є необхідним, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

Надаючи оцінку наданим представником Відповідача доказам на підтвердженням понесених Відповідачем судових витрат з урахуванням складності справи та позиції при її розгляді сторін, суд приходить до такого.

Суд частково приймає до уваги надані послуги, визначені в п. 1 Розрахунку, з огляду на таке.

Адвокатом зазначено, що він витратив 2 години робочого часу для виконання відповідних послуг.

Суд враховує, що зустріч Адвоката з Клієнтом у будь-якому є необхідною, крім іншого для роз`яснення Клієнтом суті справи, до участі у якій він бажає залучити представника (Адвоката) і така зустріч в будь-якому випадку займає час Адвоката.

Також суд враховує необхідність консультації Адвокатом Клієнта для узгодження їх подальших дій.

Узгодження правової позиції Адвоката з Клієнтом суд оцінює критично, оскільки саме Адвокат в силу своєї роботи сам обирає позицію захисту Клієнта при судовому розгляді.

До цього суд також враховує предмет розгляду справи (відшкодування шкоди внаслідок ДТП), якому неодноразово Верховним Судом надавалась оцінка в подібних за змістом правовідносинах, є сформовані відповідні висновки, що мають враховуватись судами при ухвалені рішень по суті справи, тому судова практика у подібних справах є сталою.

За таких обставин, враховуючи критерії складності справи, суд вважає, що достатньою та необхідною сумою, яку слід стягнути з Позивача на користь Відповідача з роботу, виконану в п. 1 Розрахунку є 1000 грн., яка відповідатиме критерію пропорційності виконаної Адвокатом роботи складності справи та часу, який необхідно було витратити.

Також суд частково приймає до уваги надані послуги, визначені в п. 2 Розрахунку, з огляду на таке.

Адвокатом не зазначена конкретна сума за написання кожного процесуального документа, при цьому в п. 2 Розрахунку містяться відомості про такі документи як позовна заява (що суд розцінює як описку та визнає як написання відзиву на позов) адвокатські запити (без уточнення кількості) та витребувані документи (судячи зі змісту мети написання адвокатських запитів). Загальна сума за виконану роботу становить 4500 грн.

Таким чином, в п. 2 Розрахунку фактично міститься виконання трьох процесуальних документів на суму 4500 грн., що є еквівалентним 1500 грн. за кожен процесуальний документ.

Зміст відзиву на позов є незначним, при цьому частина відзиву судом відхилена із зазначенням причин такого відхилення в мотивувальній частині рішення.

Разом з цим, інша частина відзиву є обґрунтованою і врахованою судом, вона сплинула на рішення у справі.

За таких обставин, суд вважає, що розумним та співмірним з урахуванням складності справи, змісту відзиву на позов та часткового його врахування судом при ухваленні рішення є стягнення з Позивача на користь Відповідача 1000 грн. як суми за роботу, виконану Адвокатом, пов`язану з підготовкою відзиву на позов.

Такі виконані роботи зі складання процесуальних документів як складання адвокатських запитів та витребування доказів суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що Адвокат в рамках цієї справи складав та направляв будь-які будь-кому адвокатські запити, а також відсутні докази, які він витребував на підставі таких Адвокатських запитів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

З урахуванням наведеного та з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з Позивача на користь Відповідача 2000 грн. витрат на професійну правову допомогу, тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правової допомоги у розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його складення (27.11.2024) безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 )

Представник Позивача: адвокат Ятель Євгеній Олександрович (07201, Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Ярова, 121. РНОКПП: НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 )

Представник Відповідача: адвокат Панченко Олександр Вікторович (03190, м. Київ, вул. Зеленого Клину, 2, офіс 57)

Суддя Н.П. Слободян