РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайло І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 16 липня 1995 року Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів (актовий запис №1155).

Позов мотивує тим, що спільне життя через відсутність взаєморозуміння у подружжя не склалось. Кожен із них має різні погляди на шлюб та сім`ю. У зв`язку із цим між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. На день подання позовної заяви сторони сімейного життя не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам як Позивача, так і Відповідача, оскільки в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, взаємне почуття любові та поваги, що вказує на недоцільність перебування сторін у шлюбі, на підставі викладеного просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити.

Відповідачка, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. На попередні засідання неодноразово надсилала клопотання про відкладення, просила надати строк для примирення. З огляду на наведене, вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки.

На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Cторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 липня 1995 року, Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів (актовий запис №1155). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_3 , дружини - ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя.

У ході судового провадження позивачка хоч і звернулась до суду із заявою про надання строку на примирення, проте цивільна справа перебуває у провадженні суду вже тривалий час, розгляд справи неодноразово відкладався з ініціативи відповідачки, за цей час сторони не примирилися, а тому суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви та надання строку для примирення.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, та зазначає що у даному випадку відсутні підстави для застосування заходів примирення, оскільки між сторонами таке є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 липня 1995 року Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів (актовий запис №1155).

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Г.П. Мигаль