Справа № 570/2781/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

встановив:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Акціонерного Товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства " ОТП БАНК» заборгованість по Кредитному договору № від 09.03.2023 р. у розмірі 65 025 (шістдесят п`ять тисяч двадцять п`ять ) грн. 10 коп. та судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та згідно клопотання просив розглядати справу без участі представника АТ «ОТП Банк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією. 09.09.2024 р. подав до суду заяву про закриття провадження у справі.

Свою заяву обгрунтував тим, що існують підстави для закриття провадження у справі №570/2781/24. у зв`язку із тим, що спір належить розглядати у межах справи про його, ОСОБА_1 , неплатоспроможність. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.03.2024 року по справі №918/128/24 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність гр. ОСОБА_1 . Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.07.2024 року по справі №918/128/24 було затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_1 . Зазначив, що він, звертаючись до Господарського суду Рівненської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, включив до переліку кредиторів АТ «ОТП БАНК», звернувши увагу на наявність в нього грошових зобов`язань перед кредитором. Вважає, що спір про стягнення заборгованості з нього має розглядатися у межах справи про його неплатоспроможність Господарським судом Рівненської області. Просив закрити провадження у справі №570/2781/24 за позовом АТ «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із тим, що справу не належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 23.08.2024 р. прийнято позовну заяву АТ "ОТП Банк" до розгляду, у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність сторін. Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Розділу 1 Кредитного Договору АТ «ОТП БАНК» надав Відповідачу кредит в сумі 59 150,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставна у розмірі: 40% річних.

Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. (Додаток №1 до Кредитного договору № від 09.03.2023 р.).

Встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю.

Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

09.04.2024 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, Відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив, чим грубо порушив права Позивача.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.03.2024 у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № від 09.03.2023 яка становить 65025,10 грн., з яких: 55882,30 грн. - заборгованість по тілу; 9142,80 грн. заборгованість по відсотках; 0, 00 грн. пеня.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається І виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до частини першоїстатті 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другоюстатті 1054 Цивільного кодексу Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістомстатті 1056 Цивільного кодексу Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За положеннями ст.1046,1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу Українипро виплату процентів до дня поверненню позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №44/9519/12 (№14-10цс18) зазначено, що Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач зазначив, що він, звертаючись до Господарського суду Рівненської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, включив до переліку кредиторів АТ «ОТП БАНК», звернувши увагу на наявність в нього грошових зобов`язань перед кредитором.

Разом з тим, з наданих та досліджених судом судових рішень Господарського суду Рівненської області , зокрема, у справі № 918/128/24 про неплатоспроможність не встановлено, що у даній справі був предметом розгляду кредитний договір № від 09.03.2023, за яким у відповідача наявна заборгованість та яку просить стягнути позивач у даній справі № 570/2781/24. Аналізуючив сукупності встановлені судом належні та достовірні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними. Наданими відповідачем, та дослідженими судом доказами, вимоги позивача не спростовуються, підстав для закриття провадження або відмови у задоволенні позову, немає.

Суд погоджується зі змістом наданого позивачем розрахунку та розміром вказаної у ньому заборгованості станом на 20.03.2024 , що становить 65025,10 грн., яка була визначена позивачем та доведена відповідачу вимогою від 05.04.2024 направленою йому вих:13353778 , відтак, заборгованість підлягає до стягнення з відповідача за кредитним договором на вказану суму. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "ОТП БАНК" судовий збір у розмірі 3028,00грн., сплачений при пред`явленні позову до суду. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в: Позов Акціонерного товариства "ОТП БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства " ОТП БАНК» заборгованість по Кредитному договору № від 09.03.2023 р. у розмірі 65 025 (шістдесят п`ять тисяч двадцять п`ять ) грн. 10 коп. та судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач Акціонерне товариство "ОТП БАНК" , місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул. Жилянська, буд. 43, . Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Повний текст рішення виготовлено 19.11.2024 .

Суддя О.В.Панас