Провадження № 2/161/5000/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги особі, яка проживає із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (далі ДСВП, позивач) через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову вказує, що 13.12.2019 року відповідач звернулась до ДСВП із заявою про призначення їй допомоги як такій, що проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу ( ОСОБА_2 ), яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Разом із заявою вона долучила висновок лікарської комісії закладу охорони здоров`я №659 від 06.12.2019 року дійсний до 06.06.2020 року.

В подальшому, їй було призначено вказану допомогу на період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року. Після початку періоду карантину (COVID-19) ДСВП продовжив виплату вказаної допомоги без звернення відповідача ( з 01.05.2020 року по 31.08.2021 року).

12.08.2021 року відповідач звернулась із заявою про припинення щомісячної грошової допомоги та зобов`язанням повернути переплачені кошти.

Оскільки ОСОБА_1 при зверненні із вказаною заявою не долучила новий висновок лікарської комісії після закінчення 06.06.2020 року строку дії попереднього висновку, право на отримання нею виплат з 01.06.2020 року по 31.08.2021 року не підтверджено.

В ході проведення перевірки правомірності призначення допомоги, позивачем було виявлено безпідставну виплату сум допомоги в розмірі 30405 грн.

На адресу відповідача направлено повідомлення з пропозицією добровільного повернення зазначених коштів. На даний час кошти не повернуті.

З огляду на наведене, позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення із відповідача надміру виплачених коштів соціальної допомоги у розмірі 30405 грн., а також суму судових витрат у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подала.

Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.12.2019 року відповідач звернулась до ДСВП із заявою про призначення їй допомоги як такій, що проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу ( ОСОБА_2 ), яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а.с.14-15).

Разом із заявою вона долучила декларацію про доходи (а.с.16-18) та висновок лікарської комісії закладу охорони здоров`я щодо ОСОБА_3 №659 від 06.12.2019 року дійсний до 06.06.2020 року (а.с. 19 зворот, 20).

В подальшому, ОСОБА_1 було призначено зазначений вид соціольної допомоги на період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року.

Після початку періоду карантину (COVID-19), з урахуванням положень постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року ДСВП продовжив виплату вказаної допомоги без звернення відповідача ( з 01.05.2020 року по 31.08.2021 року).

12.08.2021 року відповідач звернулась із заявою про припинення щомісячної грошової допомоги та зобов`язанням повернути переплачені кошти (а.с.10 зворот).

Оскільки ОСОБА_1 при зверненні із вказаною заявою не долучила новий висновок лікарської комісії після закінчення 06.06.2020 року строку дії попереднього висновку, право на отримання нею виплат з 01.06.2020 року по 31.08.2021 року не підтверджено.

В ході проведення перевірки правомірності призначення допомоги, позивачем було виявлено безпідставну виплату сум допомоги.

Рішенням ДСВП від 16.08.2021 року визначено, що обсяг надміру виплачених коштів допомоги ОСОБА_1 на догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу за період з 01.06.2020 року по 31.08.2021 року становить 30405 грн. (а.с. 9).

На адресу відповідача направлено повідомлення з пропозицією добровільного повернення зазначених коштів (а.с.7,8). На даний час кошти не повернуті.

Умови, порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, отримуваної відповідачем, визначено Законом України «Про психіатричну допомогу». На підставі вказаного Закону урядом затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1192 від 02.08.2000 року (надалі - Порядок призначення №1192).

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» держава гарантує грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за нею.

Відповідно до п.4 Порядку призначення № 1192 допомога на догляд надається дієздатній особі за її задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що здійснює догляд за нею.

Відповідно до п.8 Порядку призначення № 1192 допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця.

Виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю або зміною місця проживання особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; особа з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання надання державної соціальної допомоги" № 264 від 07 квітня 2020 року, орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахункуне підтверджується право на отримання допомоги або її розмір буде меншим від виплаченої під час карантину допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної соціальної допомоги, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; встановлюють строки повернення коштів, які підлягають поверненню залежно від матеріального стану багатодітної сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем допомоги самостійно; за згодою отримувача допомоги у повному обсязі за рахунок наступних виплат допомоги; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат допомоги в розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення виплачених сум допомоги такі кошти стягуються у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи дослідженні судом докази, факт недобросовісності набувача суд вважає доведеним, а тому надміру виплачені кошти підлягають поверненню.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 77, 81, 141, 259, 264, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 1212,1215 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради надміру виплачені кошти допомоги особі, яка проживає разом із особою з інвалідністю І чи ІІ групи, внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, в розмірі 30405 (тридцять тисяч чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Департамент соціальної та ветеранської політики Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м. Луцьк, пр-т. Волі 4А; ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк