Справа № 485/405/24
Провадження №2/485/159/24
РІШЕННЯ

іменем України

16 липня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

установив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 33774,62 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 27 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2629264 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти. ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», надало відповідачу грошові кошти на таких умовах:

- сума виданого кредиту: 6800,00 грн;

- дата надання кредиту: 27 листопада 2021 року;

- строк кредиту: 360 днів;

- стандартна процентна ставка: 1.99 % в день.

11.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11082023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 до договору факторингу ТОВ «ФК ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 33774,62 грн, яка складається з такого: 6800,00 грн сума заборгованість за основною сумою боргу, 26974,62 грн сума заборгованості за процентами.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №2629264 від 27 листопада 2021 року в сумі 33774,62 грн та понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивачем не надано оригіналу кредитного договору, який дозволяв би встановити дійсний зміст його істотних умов. Позивачем не доведено перерахунок коштів відповідачу за договором. Наданий розрахунок заборгованості не підтверджує наявну заборгованість.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають сил договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. У відповідності до умов договору відповідачу були перераховані грошові кошти на його банківську картку. Заборгованість за договором була нарахована первісним кредитором на підставі умов кредитного договору та в подальшому дані нарахування було відступлено ТОВ ФК «ЄАПБ».

У письмових пояснення представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів. Відповідач з 18.05.2022 є внутрішньо переміщеною особою. На нього розповсюджуються гарантії норми ч.1,2,3,4,6 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеної особи». Пунктом 1.4. передбачена стандартна процентна ставка 1,99 % в день. Пунктом 1.4.1. передбачена знижена (мінімальна процента ставка) 0,2 % в день. Сума процентів за стандартною ставкою 1,99 % день за період 27.12.2021 року по 18.05.2022 року (з дати отримання статусу ВПО) повинна становити 19350,76 грн. За період з 18.05.2022 (з дати отримання статусу ВПО) по 31.12.2022 (останній день кредитування) за зниженою процентною ставкою становить 3087,2 грн. Вважає, що сума процентів становить 22437,96 грн. Відсутність оригіналів договору є підставою для відмови у задоволенні позову.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, суду надали клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника /а.с.169-170/.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення просив врахувати його доводи у відзиві та у задоволенні позову відмовити /а.с.83/.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 16 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження у справі.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування

Суд встановив, що 27 листопада 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту№ 2629264, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно умов договору, товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з моменту отримання кредиту ( п.2.1.)

Згідно з п.п.1.3. кредитного договору сума кредиту складає 6800 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Згідно п.п.1.4. кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору.

Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту.

11 серпня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача, у сумі: 33774,62 грн, з яких: 6800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26974,62 грн. - сума заборгованості за процентами.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від 18.05.2022 № 6522-. Його зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання, перебування АДРЕСА_2 .

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається із матеріалів справи, за договором надання споживчого кредиту від 27.11.2021, кредитор та ОСОБА_1 підписали договір про надання коштів на суму 6800 грн, строк дії договору 360 днів, зі сплатою за користування кредитом 1,99% (процентів) на добу, з періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів.

Згідно з розрахунку заборгованості за договором №2629264 від 27.11.2021 станом на 11.08.2023 за період 27.11.2021 по 22.11.2022 становить 33774,62 грн, з яких: 6800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26974,62 грн - сума заборгованості за процентами.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок за кредитним договором відповідає умовам, погодженим сторонами у кредитному договорі. Інших доказів на спростування зазначеного розрахунку відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що відсутні докази, які підтверджують перерахування коштів саме ОСОБА_1 підлягають відхиленню, оскільки з наданої інформації АТ КБ «ПриватБанк» та виписки по рахунку вбачається, що 27.11.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий на ОСОБА_1 було перераховано 6800 грн.

Щодо зниженої процентної ставки

Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено стандартну проценту ставку 1,99 в день.

Пунктом 1.4.1. визначено, що знижена процентна ставка становить 0,2 % в день та застосовується відповідно до умов: якщо клієнт до 27.12.2021 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримує від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та на доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не може вважатися зміною процентною ставкою, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погашення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для клієнта лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених договором. Якщо клієнт є учасником Програми лояльності розмір зниженої процентної ставки, зазначений у Договорі, має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо Клієнт не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Клієнта.

Суд встановив, що відповідач по справі ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 9-2 Закону України « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

Наявність статусу внутрішньо переміщеної особи у відповідача не є тією умовою за якою може діяти знижена процентна ставка.

Таким чином, оскільки відповідач у справі - ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання у відповідності до умов договору та у строки, визначені вказаним договором, не виконав, а відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання даних зобов`язань не допускається, тому заборгованість підлягає стягненню з нього у розмірі заявленому позивачем.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено 3028,00 грн судового збору за подання позову.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст.526, 530 ЦК України, керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія« Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2629264 у розмірі 33774,62 (тридцять три тисячі сімсот сімдесят чотири гривні шістдесят дві копійки) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повне рішення складено 16 липня 2024 року.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Бодрова