УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 619/3051/17

провадження № 61-9689вд24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Луспенику Дмитру Дмитровичу у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 6 червня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 6 червня 2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 8 липня 2024 року касаційну скаргу призначено судді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

11 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяви про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2024 року заяву про відвід суддів Гулька Б. І. та Коломієць Г. В. залишено без розгляду. Заяву про відвід судді Луспенику Д.Д. передано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Заяву ОСОБА_1 згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК передано для автоматизованого розподілу і згідно з протоколом від 17 липня 2024 року визначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Пархоменку П. І.

Заява про відвід судді Верховного Суду Луспеника Д. Д. обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, так як, на його думку суддя Луспеник Д.Д. приймав участь у розгляді його скарги, яка стосується дій державного виконавця у виконавчому проваджені № 57416300 у справі № 619/3051/17 (провадження 61-3419св24) та безпідставно відмовив у її задоволенні.

Дослідивши зміст заяви про відвід та додані до неї матеріали, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Луспеника Д. Д. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеного судді.

Вирішення питання про відвід судді підпадає під сферу дії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Наявність обставин, що виключають участь судді в цивільному судочинстві (стаття 36 ЦПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб`єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об`єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).

Підстави для відводу передбачені у статті 36 ЦПК. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Наведені в заяві підстави для відводу зводяться до того, що суддя приймав участь у розгляді скарги, яка стосується дій державного виконавця у виконавчому проваджені та безпідставно відмовив у її задоволенні.

В даних правовідносинах така підстава охоплюється формулюванням «наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді» (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК), розкриття змісту якого можливе за допомогою тлумачення положень Конвенції Європейським Судом, які стосуються в тому числі і категорії «неупередженість».

Отже, говорячи про «об`єктивний критерій» на підставі якого визначається наявність «неупередженості суду» в даній ситуації Суд враховує, що «об`єктивна перевірка» полягає в тому, що суд повинен створити враження неупередженості у стороннього спостерігача (пункт 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Incal v Turkey»), тобто необхідно визначити, чи маються, окрім поведінки судді, факти, що піддаються перевірці, які можуть викликати сумнів відносно неупередженості, в такому розумінні значення можуть мати навіть уявлення (пункт 58 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ferrantelli and Santangelo v Italy»). Для цього необхідно дотримання двох окремих умов: по-перше, щоб держава виконала свій обов`язок загального характеру по захисту судової системи від конфлікту інтересів, забезпечуючи, щоб внутрішня організація не допускала виконання однією і тією ж особою різних функцій в судовому процесі (пункт 123 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге, щоб кожний суддя мав виконати своє особисте зобов`язання заявити самовідвід по відношенню до справи, де можливе виникнення думки такого конфлікту (пункт 48 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hauschildt v Denmark»).

За змістом частини третьої статті 39 ЦПК відвід повинен бути вмотивованим.

В даній справі доводи заяви про відвід стосуються незгоди заявника із судовими рішеннями ухваленими по іншим справам, обставини по яким є відмінними, від справи, що перебуває на розгляді у судді, у зв`язку із чим «об`єктивний критерій», який би міг свідчити про неупередженість судді не підтверджується.

Крім того, згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При дослідженні «суб`єктивної оцінки» береться до уваги, те що по-перше, на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (пункт 119 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (пункт 118 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.

Так, по справі доводи на які посилається особа, яка заявила відвід, не підтверджують будь-яку особисту прихильність судді до сторони по справі, ставлення її до справи або висловлення нею позиції саме по справі, що розглядається, а тому в даному випадку «суб`єктивний критерій» також не знайшов підтвердження.

Таким чином, вказані в заяві обставини для відводу судді не охоплюються змістом статі 36 ЦПК, а подальша участь судді у розгляді справи не буде становити порушення статті 6 Конвенції, що є підставою для відмови в задоволені заяви.

Керуючись статтями 36, 40 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Луспенику Дмитру Дмитровичу у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 6 червня 2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко