Справа № 450/4409/23 Провадження № 2/450/258/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" травня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про предмет позову : визнання за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право особистої приватної власності, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача : між сторонами 12.11.2021 року було розірвано шлюб укладений 20.11.1993 року Франківським ВРАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 683. Позивач з відповідачем не проживала з 1995 року. Ще до укладення шлюбу з відповідачем позивачем за власний кошт було збудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рік побудови будинку 1983. Відтак, враховуючи те, що житловий будинок було збудовано задовго до укладення шлюбу між сторонами, такий слід вважати особистою власністю позивачки. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, щодо постановлення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.11.1993 року, який між нимии розівано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.11.2021 року.

Судом встанолено, що спірний житловий будинок за адреосю АДРЕСА_1 , загальною площею 101, 9 кв.м., житловою площею 70, 9 кв.м., допоміжною площею 31, 0 кв.м., побудований в 1983 році, що стверджується Технічним паспортом виготовленим ФОП ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак право власнсоті на житловий будинок за адреосю АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєструвала 02.11.2001 року, що стверджєуться свідоцтвом про право вланості на житловий будинок серії НОМЕР_2 від 02.11.2001 року.

Право власності на житловий будинок, зареєстровано на підставі рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 69 від 23.10.2001 року.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Таким чином, судом встановлено, що спірний житловий будинок, побудований до укладення шлюбу між сторонами, що стверджується Технічним паспортом виготовленим ФОП ОСОБА_3 02.08.2023 року, погосподарськими книгами, тому є особистою приватною власністю ОСОБА_1 в розумінні вимог статті 57 СК України.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Таким чином, сам факт реєстрації в 2001 році прав власності на спірний житловий будинок, за доведеності його побудови в 1983 році, до часу реєстрації шлюбу між сторонами, не дає підстав вважати, що житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд оцінивши всі докази у їх сукупності, врахувавши усі обставини справи, приходить до висновку, що житловий будинок за адреосю АДРЕСА_1 , не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, а є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право особистої приватної власності, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 2 241, 80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації невідоме, місце фактичного проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 30.05.2024 року.

СуддяН. Б. Добош