КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/9232/24 Головуючий у І інстанції - Петренко Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини, -

установив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини.

Просила суд, визначити їй додатковий строк - терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року у задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Просила суд, скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні 05 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 усно заявив відмову від позову, в якій він просив прийняти відмову позивача від позову, визнати нечинним рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що усна заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову від позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

За приписами ч.2 ст.373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже вказувалося вище, в судовому засіданні 05 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявив відмову від позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини.

Зі змісту усної заяви вбачається, що представник позивача просить прийняти відмову від позову ОСОБА_1 та визнати нечинним рішення суду першої інстанції від 11 липня 2024 року.

Аналіз заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про відмову від позову свідчить про те, що така заява відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

Із усної заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 також вбачається, що наслідки відмови від позову позивачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_1 від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.268,373,374,383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року визнати нечинним.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба