КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 березня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.03.2024 року відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про виправлення описки (а.с.82-84).

В апеляційній скарзі, яка надійшла до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 03.06.2024 року, позивач просить ухвалу скасувати, та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ «Універсал Банк» про виправлення описки задовольнити, вказуючи, що суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки у рішенні суду та виконавчому листі, оскільки при ознайомленні з їх змістом виявлено описку, не вірно вказано ім`я відповідача, замість вірного « ОСОБА_2 » зазначено « ОСОБА_1 ». Зазначає, що зазначена помилка унеможливлює виконання судового рішення. Виправлення описки не змінює зміст позовних вимог, а лише усуває неточності, що не впливає на виконання заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2020 року. Під час підготовки позовної заяви позивачем було допущено технічну помилку в шапці позову не вірно вказано ім`я відповідача, при цьому надалі в описовій, мотивувальній та прохальній частині позову ім`я відповідача зазначено вірне, також до позову долучено Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.03.2019 року на ім`я ОСОБА_2 та розрахунок заборгованості виконаний щодо боржника ОСОБА_2 (а.с.90-96).

04.06.2024 матеріали справи витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області (а.с.104).

01.08.2024 справа надійшла до Київського апеляційного суду (а.с.106).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 02.09.2024 року відкрито апеляційне провадження, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с.107-109).

Копію апеляційної скарги з додатками та копії ухвал суду направлено на адресу відповідача 09.09.2024 року (а.с.112).

23.10.2024 року поштове відправлення повернулося на адресу Київського апеляційного суду з відміткою поштового відділення про невручення ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Отже, відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не поданий.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2020 року задоволено позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.03.2019 у розмірі 18637 грн. 48 коп. станом на 17.07.2020 року та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., зазначена інформація про відповідача: ОСОБА_1 (а.с.48-51).

29.11.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2020 року, відповідно до якого зазначено боржника ОСОБА_1 (а.с.62).

Відмовляючи в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про виправлення описки в заочному рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.12.2020 року та у виконавчому листі виданому 29.11.2023 року в справі №369/11615/20, суд першої інстанції виходив з того, що ім`я відповідача ОСОБА_1 зазначено позивачем у позовній заяві, при цьому у позовних вимогах питання про стягнення заборгованості стосується ОСОБА_2 . Згідно з ухвалою Києво-Святошинсьукого районного суду Київської області від 23.09.2020 року, за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, було відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, здійснено запити на встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 , у відповідь на які надійшли повідомлення, що дана особа не зареєстрована за адресою вказаною у позовній заяві.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві, а саме в частині зазначення повного найменування сторін позивачем зазначено відповідача ОСОБА_1 , при цьому в тексті позовної заяви, зокрема в прохальній частині зазначено відповідачем ОСОБА_2 .

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19.03.2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 .

Крім того, звертаючись до суду першої інстанції з заявою про виправлення описки позивачем долучено до заяви копію паспорта відповідача, на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до висновку постанови Верховного Суду № 521/1074/17 від 21.07.2020 року, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З тексту заочного рішення суду вбачається, що в інформації про відповідача, ім`я відповідача зазначено ОСОБА_1 та виконавчого листа, у якому зазначено інформацію про боржника ОСОБА_1 , так як і було зазначено у позовній заяві.

Згідно з пунктом 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Тобто, під час ухвалення рішення суду, на суд покладено обов`язок з`ясувати ім`я (для фізичних осіб) учасника справи та вірно зазначити його у резолютивній частині, що забезпечить належне виконання рішення суду.

Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність протирічь в матеріалах позовної заяви щодо вірного написання ім`я відповідача, яке відповідно до долученої копії паспорта ОСОБА_2 , не з`ясував анкетні дані учасників справи та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про виправлення опсики у судовому рішенні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги апеляційної скарги про внесення виправлень у рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не можуть бути задоволені, оскільки виходячи зі змісту ст. 269 ЦПК України, питання щодо внесення виправлень у рішення вирішується судом, який ухвалив вказане рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 березня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова