Справа № 367/6138/24
Провадження №2-н/367/1102/2024
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2024 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що 06 червня 2024 року рішенням Ірпінського міського суду шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після фактичного припинення спільних відносин повністю перебуває на утриманні заявника та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявником зазначено, що угоди про добровільну сплату аліментів між ним та боржником не досягнуто, договір щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків між сторонами укладений 30.04.2024 та посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Легкою Г.І.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмови в видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявником в обґрунтування своїх вимог зазначається про проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ним, утримання та виховання ним дитини без участі їхньої матері ОСОБА_2 , на підтвердження чого посилається на договір про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні від 13.04.2024, укладеного між ним та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Легкою Г.І., зареєстрована в реєстрі за № 795.

Відповідно до п.3 Договору батьки визначили місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом з тим, заява про видачу судового наказу не містить письмових доказів того, що вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається виключно заявник, як батько дитини, та того, що дитина дійсно проживає лише з батьком.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя, в установлених законом випадках, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, наявність документу, що підтверджує місце проживання дитини саме із заявником є обов`язковою.

Слід також врахувати на звернення заявника з вимогами про стягнення аліментів на дитину саме в наказному провадженні, в якому на підставі документально підтверджених доказів встановлюється безспірність вимог, та відсутня можливість додаткової перевірки всіх обставин справи з дослідженням нових доказів, у т.ч. по доведенню факту, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з батьком та повністю перебуває на його утриманні.

Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані заявником документи достовірно та безспірно не встановлюють обставини, на які він посилається в заяві, а саме, що дитина перебуває лише на його утриманні, що було би підставою для стягнення з матері дитини на його користь аліменти на утримання дитини саме в наказному провадженні.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 163, п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, 258, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також для звернення до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Я.М.Третяк