Справа № 445/2458/23
провадження № 2/445/194/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 листопада 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , 30.08.2024 року уточнила позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6695 га, кадастровий номер :12:000:0371, та площею 0,4711 га - кадастровий номер :12:000:0488, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області. Заповіт мати позивачки не склала. Окрім неї спадкоємцем першої черги за законом є її рідний брат - ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

В підготовче засідання позивачка не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.

За таких обставин, розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_2 , проти чого позивачка не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про одруження від 01.09.1979 р., вбачається, що ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище на ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що позивачка та відповідач доводяться дітьми ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку, вбачається, що ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16 липня 2004 року № 298, є власником земельної ділянки загальною площею 1,1406 га, яка складається з земельних ділянок: площею 0,6695 га - кадастровий номер :12:000:0371, та площею 0,4711 га - кадастровий номер :12:000:0488, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у відповідності до ст. 1268 ЦК України, свідчить про те, що вона прийняла спадщину.

Згідно довідок № 424 від 17.06.2014 та № 14 від 21.01.2022 року, виданої Глинянською міською радою Львівського району Львівської області, підтверджується, що останнім місцем проживання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було с. Косичі Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті мами прийняли її діти, які проживали однією сім"єю із спадкодавцем.

З копії спадкової справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , подав до державної нотаріальної контори заяву про право на спадщину за законом на 1/2 частки спірних земельних ділянок. Окрім того, судом встановлено, що свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частки зазначених земельних ділянок спадкоємцю ОСОБА_1 не видавалося.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ передбачено, що сертифікати, на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 22.02.2002, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, сприяючи ефективному захисту порушеного права позивачки, приходить до висновку, що позивачка вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, відсутність спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку у спірному спадковому майні, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Керуючись ст.2,4,5,11,13,200,206,258,259,263-265,272,273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392ЦК України, ст. 524, 534, 548 ЦК УРСР, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки земельної ділянки: площею 0,6695 га - кадастровий номер :12:000:0371, та площею 0,4711 га - кадастровий номер :12:000:0488, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Підгайчиківської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 21.11.2024 року.

Суддя В. М. Сивак