Провадження № 2/742/380/24
Єдиний унікальний № 742/138/24
РІШЕННЯ
22 жовтня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,
05.02.2024 відповідач подав відзив, згідно якого заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки недобросовісності у його діях не має, виплата пенсії продовжувалася згідно вимог законодавства, отже позов є необґрунтованим.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.01.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви, яка надійшла до суду, просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Закон № 1058) з 01.02.2020. Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серія 12ААБ №520779 відповідач первинно був визнаний особою з інвалідністю з 01.02.2020 по 28.02.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ч. 2 ст. 30 Закону № 1058).
Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України короновірусу СОVID - 19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно - екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України короновірусу СОVID - 19 установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України карантин продовжено до 24.04.2020. Постановою КМУ від 17 червня 2020 року № 500 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України карантин продовжено до 31.07.2020 року. Постановою КМУ від 22.07.2020 № 641 карантин продовжено до 31.10.2020. Постановою КМУ від 15.12.2021 № 1336 Про внесення змін до розпорядження КМУ від 25 березня 2020 року № 338 і постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 внесені зміни до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом , з урахуванням яких дію карантину було продовжено. Пунктом 14-6 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 -VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби СОVID-19, передбачених карантином, встановленим КМУ, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та виписок з актів переогляду особи з інвалідністю.
Отже виплата пенсії відповідачу продовжувалася в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином з 01.03.2021 по 31.01.2023 без визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю.
16.02.2023 відповідач з`явився до Головного управління та написав заяву про припинення виплати пенсії, в зв`язку з не проходженням повторного огляду МСЕК.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство не визначає такого поняття, як рахункова помилка.
Разом з тим, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення визначенню поняття лічильної (рахункової) помилки, під якою розуміється помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.
Виходячи з доводів позовної заяви виплата відповідачу переплати пенсії пов`язана з тим, що внаслідок того, що спочатку позивач перевірив подані відповідачем документи для призначення пенсії та добровільно виплатив відповідачеві пенсію, а потім вирішив провести перевірку документів та здійснити перерахунок, призначив виплату пенсії у меншому розмірі, при цьому здійснивши перерахунок за минулий період.
Таким чином, така помилка не є рахунковою.
Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні, позов слід залишити без задоволення.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО