Номер провадження: 22-ц/813/1074/24
Справа № 522/1925/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року, ухваленого у складі судді Абухіна Р.Д., в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи Державна казначейська служба України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи Державна казначейська служба України, ОСОБА_2 , у якій, з урахуванням уточнення позовних вимог та роз`єднання позовних вимог, просила:

1. визнати протиправною та скасувати постанову слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 03.12.2019 року про відмову у визначені розміру шкоди;

2. стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби на користь позивача у вигляді недоотриманого доходу (втраченої вигоди) в сумі -7290000 грн.; матеріальну шкоду у вигляді затрат на відновлення пошкодженого обладнання печей в сумі- 12000 грн.; матеріальну шкоду у вигляді подання адвокатських послуг в рамках кримінального провадження в розмірі 25500 грн.; судові витрати та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що 10.06.2016 вона зареєструвала підприємницьку діяльність і отримала свідоцтво у м. Миколаїві. В цьому ж році через своїх представників вона стала офіційно організовувати підприємницьку діяльність в Подільському районі Одеської області по виготовленню деревного вугілля. Організацію виробничого процесу і підготовку всіх необхідних документів зробив ОСОБА_2 , вона надала йому довіреність на представництво інтересів. На початку березня 2017 року вона розпочала підприємницьку діяльність і мала намір в законний спосіб отримувати дохід. 29.03.2017 року Котовська місцева прокуратура внесла відносно неї до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000012 по ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України незаконна порубка лісу. В той же день, працівником прокуратури подана до суду невмотивоване клопотання на проведення огляду виробничої ділянки ФОП « ОСОБА_1 ». 31.03.2017 на підставі вказаної ухвали проведений огляд ділянки, де було виявлено та безпідставно вилучено металеві печі для випалювання деревини в кількості 5 штук. Проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження доручено слідчому Подільського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , який 03.04.2017 року звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. Жодного факту незаконної порубки лісу не було встановлено і доказів цьому слідчий до суду не надав. Щоб виправдати свої невмотивовані дії, він в день розгляду клопотання, а саме 05.04.2017 в рамках своїх службових повноважень, безпідставно виніс відносно неї до ЄРДР за № 80000461 по ч. 1 ст. 272 КК України відомості про нібито порушення правил безпеки, які мали місце під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. При цьому він також не надав суду жодного доказу про це. 13.04.2017 року слідчий суддя, при повторному надходженні клопотання безпідставно наклав арешт на майно, а наступного дня вивіз його з виробничої ділянки. Вказану ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області було оскаржено до Апеляційного суду Одеської області.

12.05.2017 Апеляційний суд Одеської області фактично визнав незаконними рішення слідчого СВ ГУНП в Одеській області та слідчого судді про арешт майна, скасовано та ухвалено нову, якою відмовлено у накладенні арешту. 05.07.2017 року кримінальні провадження закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Подільський відділ поліції не виконував рішення суду та безпідставно утримував майно. Завдяки діям її представників та адвокатів, які в законний спосіб вимагали виконати судове рішення, лише 14.06.2018 органи досудового розслідування виконали вказане рішення апеляційного суду Одеської області та вилучене майно було повернуте. Позивачка зазначає, що вона звернулась з вимогами про відшкодування шкоди, але постановою СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 03.12.2019 року безпідставно відмовлено у визначені розміру шкоди. Посилаючись на вказані обставини, просила скасувати зазначену постанову та стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби на користь позивача у вигляді недоотриманого доходу (втраченої вигоди) в сумі 7290000 грн; матеріальну шкоду у вигляді затрат на відновлення пошкодженого обладнання печей в сумі 12000 грн.; матеріальну шкоду у вигляді подання адвокатських послуг в рамках кримінального провадження в розмірі 25500 грн.; судові витрати та витрати на правову допомогу. Зазначає, що 06.03.2017 року вона уклала договір купівлі - продажу згідно якого повинна була поставляти кожен місяць 54 тони деревного вугілля на суму 350000 грн., що складало щомісячний дохід. У разі виконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, винна Сторона зобов`язана кодувати іншій Стороні заподіяні таким невиконанням збитки і сплатити штрафну неустойку в розмірі 0,5% від вартості невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення його виконання. Проте, в період з 31.03.17 р. по 14.06.2018 р., в результаті того, що в неї безпідставно і незаконно вилучено і арештовано обладнання для виготовлення деревного вугілля, а потім тривалий час органи досудового розслідуванні і прокуратури не повертали його, вона не отримала дохід в сумі 7 290 000 грн. місяців х 486000 = 7 290 000). Прибуток з цього доходу складав би 4 101 000 грн. При вилученні вказаного вище обладнання - Печей, працівники поліції і прокуратури завантажували їх на непридатні для перевозки таких вантажів автомобілі і перевозили їх, а потім розвантажували, і при поверненні, навпаки проводили такі ж дії в зворотному напрямку. При цьому вони пошкодили ізоляційну обшивку та внутрішні металоконструкції. На відновлення і ремонт Печей вона витратила 12000 гривен.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи Державна казначейська служба України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Доводами скаржниці є те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах. При вилученні обладнання печей, працівники поліції і прокуратури завантажували їх на непридатні для перевозки таких вантажів автомобілі і перевозили їх, а потім розвантажували, і при поверненні навпаки, проводили такі ж дії в зворотному напрямку. При цьому вони значно пошкодили ізоляційну обшивку та внутрішні металоконструкції. На відновлення і ремонт печей вона потратила 12000 грн. 12.05.2017 Апеляційний суд Одеської області постановив ухвалу, якою скасував ухвалу слідчого судді Котовського міськрайсуду від 13.04.2017 про арешт її майна, та прийняв нову ухвалу, якою відмовив у накладенні арешту та зобов`язав негайно повернути речі. Лише 14.06.2018 органи досудового розслідування повернули їй вилучене майно з пошкодженнями, які були зафіксовані відповідними актами. За таких обставин наявні правові підстави вважати протиправними позбавлення її належного майна та невиконання державою України у спірних правовідносинах обов`язку його повернути в належному стані, у зв`язку з чим їй заподіяно моральну та майнову шкоду, оскільки вона не отримала дохід в сумі 7290000 грн (15 місяців х 48600+ 7290000). Прибуток з цього доходу складав би 4101000 грн. Також скаржниця посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених нею, у зв`язку із захистом своїх прав в суді.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Національної поліції в Одеській області зазначає, що позивачкою належним чином не обґрунтована реальна можливість отримання упущеної вигоди, доданий до позовної заяви договір постачання є неналежним доказом. Економічний розрахунок неотриманих доходів взагалі виключає можливість здійснення ОСОБА_4 об`єктивних та незалежних розрахунків. В цілому доводи позивача зводяться до оціночних суб`єктивних суджень. Витрати на правову допомогу адвоката в рамках кримінального провадження не підлягають стягненню з Держави, оскільки приписами КПК України передбачено, що дані витрати несе підозрюваний чи обвинувачений. Користування послугами адвоката було особистим рішенням позивачки та не може бути визнано матеріальної шкодою, оскільки в даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення, а наявні виключно договірні відносини між позивачкою та адвокатом. Також до матеріалів справи не надано документального підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У судове засідання сторони не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка на час виникнення спірних правовідносин набула статус фізичної особи - підприємця, тому підлягають норми Господарського кодексу України. Оскільки цільовою метою арештованого майна, яке належить ФОП « ОСОБА_5 », було виготовлено вугілля для його подальшого продажу, що є здійсненням підприємницької діяльності в якості фізичної особи підприємця, тому матеріальна шкода нанесена суб`єкту господарювання. До суду ОСОБА_1 звернулася як фізична особа. Посилання позивача на наявність завданої шкоди у заявленому розмірі, без належних доказів, є лише припущенням позивачки, а експертиза з визначення шкоди не була проведена з вини позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою слідчого - судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2017 задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000012 і накладено арешт на вилучені в ході огляду території 31.03.2017, що розташована в районі с. Дібровка Подільського району Одеської області на автошляху м. Балта-смт. Слобідка, металеві діжки для випалювання деревини в кількості 5 штук, з яких 4 штуки об`ємом 25 куб. метрів та одна 50 куб. метрів та заборонено розпоряджатися будь-яким чином та використовувати зазначене майно скасовано.

Винесено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволені клопотання старшого слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000012 в накладені арешту на вилучені в ході огляду території 31.03.2017 року, що розташована в районі с. Дібровка, Подільського району Одеської області на автошляху м. Балта -смт. Слобідка, металеві діжки для випалювання деревини в кількості 5 штук, з яких 4 штуки об`ємом 25 куб. метрів та одна 50 куб. метрів, деревину породи «Ясен» та «Клен» в кількості 50 куб. метрів , паперові мішки з розфасованим вугіллям деревини вагою по 3кг в загальній кількості 1200 штук, полімерні мішки з розфасованим вугіллям деревини вагою по 12-16 кг в загальній кількості 1357 штук.

Постановою Слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України від 03.12.2019 відмовлено у визначені розміру шкоди та постановлено: у визначенні розміру шкоди завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури та суду при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000012 в зв`язку з наданням юридичної допомоги адвоката при розгляді судом та матеріальної шкоди зв`язку з відновленням майна та втратою матеріальної вигоди представнику ФОП « ОСОБА_1 » - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) - відмовлено, за мотивами вказаними в описової частині постанови.

В постанові зазначено: «21.11.2019 року до слідчого відділу Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.11.2019 року, яка винесена при примусовому виконанні старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаевим Ю.В. (виконавчий лист № 420/3005/19 від 15.10.2019 року, що видав Одеській окружний адміністративний суд, якою зобов`язано уповноважену особу Подільського ВП ГУНП України в Одеській області винести постанову щодо визначення розміру відшкодування ФОП ОСОБА_1 шкоди - сум. сплачених в зв`язку з наданням юридичної допомоги адвоката при розгляді судом та при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000012, матеріальної шкоди в зв`язку з відновленням майна та втратою матеріальної вигоди.

09.10.2017 року кримінальне провадження № 0000012 відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Виходячи із змісту вимог представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_7 останній наполягає на визначені розміру шкоди відшкодування, а саме: сум, сплачених в зв`язку з наданням юридичної допомоги адвокатом при розгляді судом та при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000012, матеріальної шкоди в зв`язку з відновленням майна та матеріальної вигоди 28.11.2019 року слідчим СВ Подільского ВП ГУНП України в Одеській області майором поліції Глазиріним М.О. винесено постанову про визначені розміру шкоди, якою встановлено місячний термін щодо надання документів, що підтверджують розмір та розрахунок шкоди.

02.12.2019 року слідчим СВ Подільского ВП ГУНП України в Одеській області від представника ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло звернення з копіями документів, якими підтверджується витрати на надання юридичної допомоги адвоката або інші копії документів, які б обґрунтовують затрати та відновлення майна та втрату матеріальної вигоди.

Вищевказане звернення не підлягає задоволенню, та винесенню вмотивованої постанови про відшкодування збитків з огляду на наступне.

Надані документи належним чином не завірені особою яка їх надала; розрахунок втраченої вигоди від 21.10.2018 року складений самим представником ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не зрозуміло, чи має вказана особа відповідну освіту, кваліфікацію, стаж, повноваження щодо складання відповідних фінансових документів (висновку спеціаліста або експерту); теж стосується розрахунку моральної шкоди. Таким чином, надані копії документів викликають сумніви щодо відповідності нормам діючого законодавства України, порядку визначення та розрахунку розміру шкоди.»

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивачка як фізична особа просила визнати протиправною та скасувати постанову слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 03.12.2019 року про відмову у визначені розміру шкоди та стягненні з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби на користь позивача у вигляді недоотриманого доходу (втраченої вигоди) в сумі 7290000 грн.; матеріальної шкоди у вигляді затрат на відновлення пошкодженого обладнання печей в сумі 12000 грн.; матеріальної шкоди у вигляді подання адвокатських послуг в рамках кримінального провадження в розмірі 25500 грн.; судових витрат та витрат на правову допомогу.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Так, відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Фізична особа, яка у процесі досудового розслідування або судового провадження шляхом самообмови перешкоджала з`ясуванню істини і цим сприяла незаконному засудженню, незаконному притягненню до кримінальної відповідальності, незаконному застосуванню запобіжного заходу, незаконному затриманню, незаконному накладенню адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, не має права на відшкодування шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно з п.1 ч.1,ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР, відповідно до його положень підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у ч.1 цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

В порядку статті 3 вищезазначеного Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ГК України, прибуток (дохід) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних нарахувань.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це розрахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вживав достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладається на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) могли б дійсно б ним отримані.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржниці щодо заподіяння їй майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, оскільки цільовою метою арештованого майна, яке належить ФОП « ОСОБА_5 », було виготовлення вугілля для його подальшого продажу, що є проведенням підприємницької діяльності в якості фізичної особи підприємця.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, до суду позивачка звернулася з позовом як фізична особа.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, оскільки належних та допустимих доказів, підтверджуючих протиправність або бездіяльність посадових осіб Подільського ВП ГУНП в Одеській області, позивачкою не надано, як і не надано доказів на підтвердження обґрунтованості затрат та відновлення майна, втрату матеріальної та наявність упущеної вигоди.

Що стосується посилання позивачки на неврахування судом першої інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18.12.2019, 19.11.2022, то слід зазначити, що в даних постановах спірні правовідносини не є подібними.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367,374, 375,381, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. .

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 28 червня 2024 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді О.Ю. Карташов

В,В. Кострицький