РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Пухова Неоніла Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Пухова Неоніла Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили; встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною племінницею по материнській лінії ОСОБА_1 .

В судове засідання представник відповідача Рівненської міської ради повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про отримання судових повісток. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Пухова Н.Ю. не з`явилась, однак подала до суду письмові клопотання про розгляд справи без її участі, а також прийняти рішення по справі на розсуд суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка проживала в Федеративній Республіці Німеччина, а 20 січня 2022 року її тіло було кремовано в крематорії кремації Східного Вюртемберга в Аалені.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть реєстраційний номер S 3/2022 виданим відділом ОСОБА_3 (Дунай) з якого вбачається, що 07.01.2022 р. о 23:00 годині, місце смерті: ОСОБА_4 . Останнє місце проживання ОСОБА_4 ). Місце та дата народження: Сарни Рівненської області, Україна, 09.08.1964 р. Сімейний стан: одружена. Чоловік ОСОБА_5 (засвідчений переклад на українську мову).

З дослідженого в судовому засіданні супроводженого документу до урни від 20 січня 2022 року, Аален вбачається наступне: «Цим ми засвідчуємо, що тлінні останки пані ОСОБА_6 , були кремовані в крематорії кремації Східного Вюртемберга в Аалені. Кремація пройшла належним чином. Попіл був повністю поміщений в урну і запечатаний. Ім`я, фамілія ОСОБА_7 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дата смерті, місто смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 ; номер кремації НОМЕР_1 ; дата кремації ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

З дослідженої в судовому засіданні посвідки №61222/17-550- 16 вих. Місто Мюнхен, 30 червня 2022 року вбачається наступне: «Цим посвідчується, що в урні з прахом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лауїнген (Німеччина), громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторонніх предметів немає. Урна з тілом покійного транспортуватиметься автотранспортом з території Німеччини на територію України для поховання. Прохання до усіх органів влади країн, територією яких транспортуватиметься урна, пропустити вільно і безперешкодно. Посвідка видана для пред`явлення компетентним органам України, а так само інших держав за місцем вимоги. Консул - підпис, печатка ОСОБА_9 Тертична.».

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про поховання серії РС Рівне № 002120 виданого 29 березня 2024 року реєстраційний номер 356 КП «Спецкомбінат Ритуальна служба» РМР вбачається, що ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть № НОМЕР_2 від 23.02.2022 року), похований 29 березня 2024 року квартал 74 сектор 6 ряд 4 місце 3пп, кладовище «Нове», розміщеного в АДРЕСА_1 , про що в книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян зроблений відповідний запис 29 березня 2024 року за №16.

З дослідженої в судовому засіданні довідки від 10 квітня 2024 року №360/01-15/05 виданої КП «Спецкомбінат Ритуальна служба» РМР вбачається, що довідка видана про те, що відповідно до договору замовлення СК № 000980 на організацію та проведення поховання від 28.03.2024 року поховання ОСОБА_2 проведено гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ). Довідка видана за місцем вимоги.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, та зважаючи на те, що спадкоємці першої черги після смерті племінниці її довірительки, відсутні, остання звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області від 08.07.2024 №109/02-14 ОСОБА_10 щодо прийняття спадщини адресованої ОСОБА_1 вбачається наступне: «Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Пухова Н.Ю. за наслідками розгляду Вашої заяви та документів доданих до заяви роз`яснюю наступне.

Відповідно до глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/5 спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При звернення спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність виття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Приватному нотаріусу Пуховій Н.Ю. Вами подано наступні документи: Ваш паспорт та довідка про присвоєнні ідентифікаційного номера, свідоцтво про смерть Вашої племінниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер S 3/2022, видане Відділом РАЦС м.Лауінген (Дунай) Федеративна Республіка Німеччина 12.01.2022р. Відповідно до відомостей, які містяться в Довідці з Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 08.05.2024р. вбачається, що померла була зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , та станом на дату смерті інформація про інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою відсутня. За відміткою у Вашому паспорті серії НОМЕР_3 , виданому Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області 22.01.1999р. вбачається, що з 16.02.2001р. і по даний час ви зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України). Для подачі заяви про прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України).

Згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася, тобто жодних заяв про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін до нотаріуса не надходило.

Крім того, вами не подані документи, які підтверджують родинні зв`язки з померлою особою.

Оскільки вами пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, не подано докази спільного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті останньої та не надані документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою особою, Вам необхідно звернуться до Рівненського міського суду з заявою про поновлення Ваших прав, або встановлення певних фактів.».

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка у період з 21 листопада 2021 року по 18 березня 2024 року перебувала за межами України, а саме у Італії, тому лише після повернення в Україну разом з прахом своєї племінниці, поховання якої здійснювала вона безпосередньо 29 березня 2024 року у м.Рівне, вона і звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що у її довірительки немає документів, які б підтверджували родинні стосунки з племінницею, оскільки всі вони були у неї, а померла ОСОБА_2 перебувала разом з ними за кордоном. На даний час їх місцеперебування їй не відомо.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження № НОМЕР_4 виданого 7 липня 1956 року вбачається, що ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Сарни Сарненського району Ровенської області, про що зроблено відповідний запис за №152. Батьками записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 виданого 21 січня 1978 року вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_11 уклали шлюб 21 січня 1978 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №7. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_15 , дружині ОСОБА_15 .

З дослідженого в судовому засіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 3 від 1 жовтня 2024 року вбачається, що наявна наступна інформація про реєстрацію актового запису про народження: номер актового запису: 111; дата складання: 21 серпня 1944 р.; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Сарненський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області; актовий запис поновлено: ні. Відомості про дитину: прізвище, власне ім`я, по батькові: ОСОБА_16 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відомості про батька: ОСОБА_12 , українець. Відомості про матір: ОСОБА_13 , українка.

З дослідженого в судовому засіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 7 від 24 квітня 2024 року вбачається, що наявна наступна інформація про реєстрацію актового запису про шлюб: номер актового запису: 92; дата складання: 03 листопада 1963 р.; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області; актовий запис поновлено: ні. Відомості про одного з подружжя: Прізвище до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_17 ; прізвище після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_17 ; власне ім`я, по батькові: ОСОБА_18 , росіянин. Відомості про одного з подружжя: Прізвище до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_19 ; прізвище після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_17 ; власне ім`я, по батькові: ОСОБА_20 , українка.

З дослідженого в судовому засіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 9 від 24 квітня 2024 року вбачається, що наявна наступна інформація про реєстрацію актового запису про народження: номер актового запису: 158; дата складання: 26 серпня 1964 р.; орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області; актовий запис поновлено: ні. Відомості про дитину: прізвище, власне ім`я, по батькові: ОСОБА_21 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 ; місце народження: Україна, Рівненська обл., Сарненський р., м.Сарни. Відомості про батька: ОСОБА_22 , росіянин. Відомості про матір: ОСОБА_23 , українка.

Вищезазначені письмові докази підтверджують родинні стосунки саме між позивачкою ОСОБА_1 та її сестрою ОСОБА_24 , яка є матір`ю померлої ОСОБА_2 .

З дослідженої в судовому засіданні відповіді про надання інформації та надсилання витягу від 01 жовтня 2024 року №1237/2053-34.15-04-01 Сарненського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області вбачається, що Сарненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомляє про відсутність в архіві відділу актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та зміну імені відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перевірку наявності актових записів про шлюб та розірвання шлюбу здійснено з часу досягнення шлюбного віку вказаною особою у запиті по теперішній час; про зміну імені відповідно до вимог чинного законодавства. Перевірку проведено по первинних, поновлених актових записах та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В судовому засіданні не було встановлено обставин наявності спадкоємців першої та другої черги після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Верховний Суд вказує на те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком.

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 (провадження № 61-13061св22) «Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.».

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачем з поважних причин було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінниці, а також те, що належними та допустимими доказами в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; згідно інформації приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Пухової Н.Ю. станом на день звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилася тобто жодних заяв про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін до нотаріуса не надходило; позивачка в інший спосіб, крім як звернутися з даним позовом до суду та захистити своє порушене право не може; а також те, що в судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, письмовий відзив на позов не подав, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Пухова Неоніла Юріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є племінницею по материнській лінії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті племінниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_6

Відповідач: Рівненська міська рада, м.Рівне, вул.Соборна, 12А,

Третя особа: приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Пухова Неоніла Юріївна, м.Рівне, вул.Словацького, 10 офіс 5

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов