Справа № 141/453/24
Провадження №2/141/164/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Слісарчука О.М.,

при секретарі судового засідання Поліщук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну № 141/453/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

01.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у період з 2017 по 2018 він проживав спільно із ОСОБА_2 та під час незареєстрованого шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 28.07.2021 у справі № 141/814/19 із позивача вирішено стягувати на користь відповідачки на утримання сина аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто із відповідача аліменти на користь відповідачки, на утримання дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною трьох років ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вказаного рішення позивач сплачує аліменти, однак зазначає, що він зареєстрував новий шлюб, при цьому, ОСОБА_1 здійснює виховання та матеріальне забезпечення трьох дітей дружини від попереднього шлюбу.

Оскільки сімейний стан позивача змінився, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 28.07.2021 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 08.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 141/453/24 та призначено розгляд справи на 11.09.2024.

22.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Зубань О.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_4 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідачки зазначає, що твердження позивача про те, що його дружина перебуває на його утриманні є безпідставними, оскільки в підтвердження цього не надано жодних доказів, окрім того, ОСОБА_5 являється позивачу сторонньою особою, оскільки рішенням Лисянського районного суду від 12.08.2024 шлюб між сторонами було розірвано, а відтак і діти ОСОБА_5 є для ОСОБА_1 сторонніми особами, оскільки в свідоцтвах про народження дітей батьками вказані інші чоловіки, а не позивач. Також не надано жодних доказів, що ОСОБА_5 не отримує на дітей аліментів чи діти не отримують пенсію по втраті годувальника у випадку смерті їх батьків. Окрім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт проживання батьків позивача разом з ним та не доведено жодним чином, що позивач бере участь у матеріальному утриманні батьків, їх лікуванні.

На утриманні у позивача є лише його син ОСОБА_6 , інших дітей ОСОБА_1 не має, розмір аліментів, який відраховується з його заробітку, не перевищує 50 відсотків, також позивач не подав суду доказів погіршення свого матеріального становища та погіршення стану свого здоров`я.

Судове засідання, призначене на 11.09.2024 не відбулось та було відкладено на 25.09.2024, у зв`язку з технічною неможливістю.

Судове засідання, призначене на 25.09.2024 не відбулось та було відкладено на 23.10.2024, у зв`язку з неявкою сторін.

Судове засідання, призначене на 23.10.2024 не відбулось та було відкладено на 05.11.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Литвин А.С. від 23.10.2024 про відкладення розгляду справи.

Судове засідання, призначене на 05.11.2024 не відбулось та було відкладено на 20.11.2024, у зв`язку з неявкою сторін.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 20.11.2024 не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не направив.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 20.11.2024 не з`явилась, натомість, 20.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Зубань О.О. надійшло клопотання від 19.11.2024 про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 28.07.2021 у справі № 141/814/19, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною трьох років ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.12.2008, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_7 , про що зроблено відповідний актовий запис № 06. У графі «Батько» зазначено ОСОБА_8 , у графі «Мати» - ОСОБА_5 .

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.11.2011, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис № 07. У графі «Батько» зазначено ОСОБА_8 , у графі «Мати» - ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.02.2015, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 17. У графі «Батько» зазначено ОСОБА_10 , у графі «Мати» - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 21.02.2024 Лисянським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_5 21.02.2024 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та встановлених обставин, суд керується наступним.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України, саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він вдруге одружився.

А отже, на думку позивача, вказані зміни його сімейного стану є підставою для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів до 1/8 частини доходів позивача.

Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Посилання позивача щодо його утримання дітей дружини від попереднього шлюбу суд оцінює критично та до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного факту не надано. Окрім того, як убачається із доданих позивачем свідоцт про народження, батьками дітей ОСОБА_5 записано зовсім інших чоловіків. При цьому, відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 12.08.2024 у справі № 700/563/24, шлюб, зареєстрований 21.02.2024 Лисянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 12, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Також, суд звертає увагу, що позивачем не доведено що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення матеріального стану позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітнього сина та суперечитиме його інтересам.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент винесення рішення суду про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, особливо, на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду оформлено та виготовлено згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України 25 листопада 2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.М. Слісарчук