Ухвала

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 128/4949/23

провадження № 61-8598ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та від 06 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та від 06 березня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення, а також надати відповідні докази; надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн; надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку копії скарги датовані 15 березня та 13 травня 2024 року, а також заяву щодо виконання ухвали від 24 червня 2024 року, в якій заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що 19 січня та 20 березня 2024 року він отримав ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та від 06 березня 2024 року, та в ці ж дні звернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами, які були отримані судом 22 січня 2024 року та 13 березня 2024 року, проте ухвалами Верховного Суду касаційні скарги було повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвал Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2023 року та від 06 березня 2024 року. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року, десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву щодо виконання ухвали від 12 серпня 2024 року, в якому він просить повторно та всебічно розглянути його клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому він просив надати оцінку наданим ним раніше доказам щодо звільнення його від сплати судового збору та звільнити його від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду касаційної скарги, довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка з органу Пенсійного фонду України про отримання пенсії, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Заявник у клопотанні, поданому на виконання ухвали Верховного Суду від 12 серпня 2024 року, посилається на скрутний майновий стан. На підтвердження зазначених обставин не надано відповідних доказів, а докази, долучені до клопотання, поданого 22 липня 2024 року (копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03 червня 2024 року, з яких видно, що за період з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2024 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня; копія довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10 квітня 2023 року № 1302/0200-0206-11 про не отримання ОСОБА_1 житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг) не дають можливості достеменно встановити майновий стан заявника та, відповідно, звільнити останнього від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Вказаним документам надано оцінку в ухвалі Верховного Суду від 12 серпня 2024 року. Повторної оцінки такі докази не потребують.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, виснувала, що ухваливши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

ЄСПЛ зауважує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).

Також Верховний Суд зазначає, що вимоги щодо форми, змісту касаційної скарги та додатків до неї передбачено у статті 392 ЦПК України.

Частиною другою статті 392 ЦПК України визначено відомості, які мають бути вказані заявником у касаційній скарзі.

Частиною третьою статті 392 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подала, або представником такої особи.

Отже, підпис заявника має бути проставлений після тексту касаційної скарги, який має містити відомості, викладені в частині другій статті 392 ЦПК України.

Встановлено, що касаційна скарга містить рукописний підпис її автора в лівому верхньому першої сторінки перед текстом касаційної скарги, а, отже, не містить підпису ОСОБА_1 після основного тексту документа. Вказане стосується і заяв та клопотань, які заявник подає на усунення недоліків касаційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 930/191/23 виснувала, що належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту. Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документа.

Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що такий підхід не звужує обсягу існуючих процесуальних прав учасників судового процесу, а створює підґрунтя для належного використання таких прав та запобігає їх зловживанню. У такому разі потреба в дотриманні завдання відповідного судочинства превалює над бажанням особи розташувати підпис в іншому місці, ніж під текстом його документа, особливо коли таке бажання не має переконливого обґрунтування.

Отже, належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).

ОСОБА_1 необхідно надіслати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу, підпис в якій має бути розташований після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також у разі усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно подати заяву/клопотання з підписом, розташованим після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (частини перша статті 44 ЦПК України).

Заявнику необхідно забезпечити доступ до незалежного і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - для надання документу про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, надіслання до Верховного Суду підписаної касаційної скарги, підпис в якій має бути розташований після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), та надання копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 серпня 2024 року, на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев