_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5675/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості про зняття арешту з майна та визнання біржового договору дійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Атаманчук Н.С., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.04.2004 року, винесеною при виконанні виконавчого листа №2-2758 від 05.07.2004 року, на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що був укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , за участю неповнолітньої особи - ОСОБА_4 , та зареєстрований Одеською спеціалізованою біржою нерухомості, реєстраційний номер 98.04-1047 від 21.04.1998 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024 року вищевказана справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.09.2024 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеську Спеціалізовану Біржу Нерухомості та провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Учасники процесу сповіщені відповідно до вимог ст.ст.129,130, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Атаманчук Н.С. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяву, якою позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, справу розглянути за їх відсутністю.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи - Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу./а.с.42/

Представник третьої особи - Одеської Спеціалізованої Біржи Нерухомості в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належних чином повідомлених.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.09.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис №9248.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її чоловіка, ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М. 02.09.2023 року за №1249, свідоцтвом про шлюб та довідкою щодо кола спадкоємців.

Задля оформлення спадкових прав, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої О.М., якою була відкрита спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.03.2024 року №76069305.

Після звернення до нотаріуса позивачці було повідомлено, що на майно її чоловіка, ОСОБА_5 , накладено обтяження у вигляді арешту майна на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі постанови Другого відділу ДВС РУЮ Київського району м. Одеси б/н від 13.04.2004 року;

Для того, щоб отримати відомості про підстави накладення обтяження заявниця звернулася до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно постанови про арешт майна боржника б/н від 13.04.2004 року, винесеною при виконанні виконавчого листа №2-2758 від 05.07.2004 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 3704 грн 25 коп. на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , накладено арешт.

На даний час незавершені виконавчі провадження щодо ОСОБА_5 відсутні, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та відомостями з Єдиного реєстру боржників.

Згідно квитанції №0.0..1 на рахунок Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачем перерахована сума 4443,68 грн., необхідна для задоволення вимог стягувача та виконавчий збір./а.с.23/

Враховуючи вищенаведені обставини, 29.03.2024 року, заявниця звернулася до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арештів нерухомого майна .

09.04.2024 року у відповідь на заяву Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано інформацію про те, що в результаті перевірок відділом виявлено обтяження нерухомого майна ОСОБА_5 , відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_5 не виявлено, строк зберігання паперових матеріалів виконавчих проваджень, Журналу реєстрації вихідної та Журналу реєстрації вхідної кореспонденції, Журналу виконавчих проваджень складає три роки, тому немає можливості для отримання повної інформації щодо підстав накладення арешту та відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що заявниця не є стороною виконавчого провадження .

13.06.2024 року позивачкою було подано скаргу до Міністерства юстиції України на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповіддю Міністерства юстиції України від 31.07.2024 року за №107950/106772- 33-24/20.3.2 в задоволенні скарги позивачки було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з майна, передбачених ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповіді зазначено, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження та за інформацією Управління забезпечення примусового виконання рішень у Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції Київського району м. Одеси 09.09.2007, на підставі пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-ХГУ, відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листаКиївського районного суду м. Одеса від 05.01.2004 № 2-2758, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 3 704, 25 грн., у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавче провадження № 3399902).

Водночас, попри те, що у відкритті виконавчого провадження відмовлено та інші виконавчі документи не надходили на виконання, майно, що входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_5 перебуває під безпідставно накладеним арештом.

23.09.2024 року постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої Ольги Миколаївни за №256/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через наявність вищевказаного арешту, що накладений на квартиру, яка входить до спадкового майна.

Так, у відповідності до п. 4.16 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно із п. 4.18 глави 10 розділу II зазначеного Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

У зв`язку із неможливістю скасувати арешт в позасудовому порядку, позивачка вимушена звернутися за судовим захистом та відновленням своїх майнових прав та інтересів, що наразі порушуються таким обтяженням спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключається з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Втім, при закінченні виконавчого провадження в порушення ч.ч. 1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника накладений постановою державної виконавчої служби знято не було, що суттєво обмежує права позивача, як власника та спадкоємця частини квартири на розпорядження майном та свідчить про необхідність його скасування.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту /заборони/ на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна.

Згідно ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.5 ст.59 вказаного Закону арешт може бути знятий за рішенням суду, та у державного виконавця у даному випадку не має самостійних повноважень на зняття арешту, тому позивач у законному порядку звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на вільне володіння своїм майном, внаслідок чого позивача позбавлено змоги в повному обсязі оформити спадкові права, користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту нерухомого майна: зняти арешт нерухомого майна, накладений постановою Другого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси б/н від 13.04.2004 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , зареєстрований Третьою одеською державною нотаріальною конторою за № 17146 від 26.05.2004 року.

Зняти арешт нерухомого майна (архівний запис), накладений постановою Другого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси б/н від 13.04.2004 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , зареєстрований Третьою одеською державною нотаріальною конторою за № 8204779 від 19.11.2008 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з майна є обгрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Що стосується вимог про визнання біржового договору дійсним суд зазначає наступне.

21.04.1998 року ОСОБА_5 (покупець) та ОСОБА_3 (продавець), яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказаний договір купівлі-продажу від імені неповнолітньої ОСОБА_4 був укладений на підставі рішення Київської районної адміністрації м. Одеси №471 від 03.04.1998 року.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна у відповідності до вимог Закону України «Про товарну біржу» був зареєстрований на Одеській спеціалізованій біржі нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за реєстраційним №98.04- 1047 від 21.04.1998 року. Також зазначено, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

За даним договором купівлі-продажу покупець сплатив за квартиру АДРЕСА_1 , її вартість в сумі 11200 гривень до підписання договору, тобто квартира була фактично передана новому власнику, вказаний договір було зареєстровано в ОМБТІ 07.05.1998 року за № 3223-стр.140кн.274пр.

За інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на даний час право власності зареєстроване на ім`я спадкодавця - ОСОБА_6 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369057224 від 08.03.2024 року.

Зазначене підтверджує те, що сторони повністю виконали зобов`язання за укладеним договором. Жодних претензій з боку продавців стосовно квартири не було.

Водночас, постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої О.М. від 23.09.2024 року за №256/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії зокрема і через те, що наданий договір купівлі-продажу нерухомого майна №98.04-1047 від 21.04.1998 року щодо квартири АДРЕСА_1 , укладений з порушенням вимог чинного на момент укладення договору законодавства.

У зв`язку із вищевикладеним, а також, враховуючи неможливість оформлення спадкових прав позивачки без визнання вищезазначеного правочину дійсним, постала необхідність у зверненні до суду із даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як з боку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавця, який прийняв оплату та передав у володіння і користування ОСОБА_5 вищевказану квартиру, тобто сторони виконали всі істотні умови договору купівлі - продажу.

Правовідносини з приводу укладання договору купівлі-продажу у 1998 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст.ст.47,227 ЦК України в редакції 1963 року, тобто договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ст.47 ЦК України /ред.1963р./, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивачі внаслідок купівлі-продажу квартири набули право власності та зареєстрували його в установленому законом порядку, який діяв на той час.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України/в редакції 1963р./, ст. ст. 12, 13, 19,81,131,223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості про зняття арешту з майна та визнання біржового договору дійсним - задовольнити.

Зняти арешт нерухомого майна, накладений постановою Другого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси б/н від 13.04.2004 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , зареєстрований Третьою одеською державною нотаріальною конторою за № 17146 від 26.05.2004 року.

Зняти арешт нерухомого майна (архівний запис), накладений постановою Другого відділу ДВС Київського РУЮ м.Одеси б/н від 13.04.2004 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , зареєстрований Третьою одеською державною нотаріальною конторою за № 8204779 від 19.11.2008 року.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98.04-1047 від 21.04.1998 року, а саме двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості між ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 07.05.1998 року, під № 3223 стр.140 кн.274пр.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2024 року.

Суддя М. В. Гниличенко