П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Київ

Справа № 760/11676/21

Провадження № 22-ц/824/10476/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 13 листопада 2024 року

Повний текст постанови складено 14 листопада 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Мазурик О.Ф.

секретаря: Ольшевського П.М.

сторони:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом)

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану адвокатом Содоль Андрієм Миколайовичем, на рішення Солом`янського районного суду м. Києв, ухваленого у складі судді Аксьонової Н.М. 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вітер В.М. звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, під час якого у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі частини від усіх видів заробітків (доходів). Вказане судове рішення відповідачем не виконується.

Відповідач не цікавиться життям та інтересами сина, участі у його вихованні не приймає, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків. Батько самоусунувся та дитиною не цікавиться, не спілкується, матеріальної допомоги не надає, не приймає жодної участі у житті дитини. При цьому жодних перешкод відповідачу у його спілкуванні та вихованні сина не чинилося.

Натомість вихованням та утриманням дитини, розвитком та питаннями здоров`я займається лише позивач.

Крім того, відповідач ігнорував будь-які прохання позивача щодо надання їй дозволу на виїзд дитини за кордон для оздоровлення та відпочинку, в результаті чого позивач була змушена звертатись до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, що створило для неї певні незручності, хвилювання та додаткові фінансові затрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою від 17 травня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

15 листопада 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Содоль А.М. подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить:

1) визначити батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступний спосіб у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :

- з 10:00 год. кожної першої та третьої суботи по 21:00 год. кожної першої та третьої неділі, кожного року;

- частину осінніх канікул, починаючи з 10:00 год. 25 жовтня до 21:00 год. 28 жовтня кожного року (якщо осінні канікули будуть перенесені, відповідно перші 4 дні канікул у визначений вище час);

- частину зимових канікул, починаючи з 10:00 год. 25 грудня до 21:00 год. 29 грудня кожного року (якщо зимові канікули будуть перенесені, відповідно пергі 4 дні канікул у визначений вище час);

- частину зимових канікул, починаючи з 10:00 год. 31 грудня по 21:00 год. 02 січня, кожного року;

- частину весняних канікул, починаючи з 10:00 год. 26 березня до 21:00 год. 29 березня кожного року (якщо весняні канікули будуть перенесені, відповідно перші 4 дні у визначений вище час);

- частину літніх канікул, починаючи з 10:00 год. 01 червня до 21:00 год. 15 липня кожного року;

- у всесвітній день Дитини 20 листопада кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.

- на Різдво Христове 07 січня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на міжнародний жіночий день 08 березня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на Великдень кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на День Перемоги 09 травня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на День Батька 19 червня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на день незалежності України 24 серпня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на день захисника України 14 жовтня кожного парного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- на день народження батька 28 березня кожного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

2) зобов`язати матір ОСОБА_1 передавати дитину ОСОБА_3 з зовнішньої сторони дверей свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або за іншою адресою проживання матері, якщо така буде змінена, батьку, ОСОБА_2 та, відповідно, забирати дитину при поверненні біля дверей своєї квартири за адресою проживання із матір`ю у визначені судом дні та години;

3) зобов`язати матір ОСОБА_1 надавати можливість батьку ОСОБА_2 , необмеженого спілкування з дитиною ОСОБА_3 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, в т.ч. відеозв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування;

4) встановити, що мати дитини ОСОБА_1 зобов`язана письмово повідомляти про зміну свого місця проживання за 5 днів, але не пізніше ніж через два дні після такої зміни, батька дитини - ОСОБА_2 ;

5) заборонити матері ОСОБА_1 самовільно змінювати місцеперебування/місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 без належним чином заздалегідь повідомлення батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог зустрічної позовної заяви, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 посилається на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 одноособово змінила місце проживання дитини без погодження з позивачем. Після фактичного припинення шлюбних відносин стосунки між сторонами стали напруженими. Мати обмежує спілкування позивача з дитиною, влаштовує скандали при дитині, маніпулює дитиною та налаштовує сина проти батька. Такі неправомірні дії відповідача призводять до порушення взаємовідносин дитини з батьком, порушення їх законних прав та інтересів на рівне спілкування з батьками, з психологічної точки зору негативно впливає на взаємовідносини дитини з батьком. З огляду на фактичне обмеження відповідачем спілкування батька з дитиною, позивач змушений звернутись до суду із зустрічним позовом про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Батько має усі можливості для забезпечення своєї участі у вихованні, розвитку дитини, має власне житло - двокімнатну квартиру та автомобіль, на роботі та за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_2 не перебуває на обліку наркологічного диспансерно-динамічного нагляду, не судимий, вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти, заборгованості не має. При цьому зауважує, що постійно брав і намагався брати участь у житті дитини. Виходячи з принципу захисту інтересів дітей, рівності прав батьків, маючи можливість брати безпосередню, активну і посильну участь у розвитку та вихованні дитини, враховуючи потреби дитини та зважаючи на вік дитини, який дозволяє мати високий рівень самообслуговування, просить визначити йому способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 листопада 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду з первісним позовом.

У підготовчому судовому засіданні 05 вересня 2022 року судом було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Вітер В.М. про виклик свідків.

17 жовтня 2022 року до суду надійшли висновок Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 №100-7980 від 14.10.2022 року та висновок Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 №100-7983 від 14.10.2022 року.

Ухвалю суду від 17 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- побачення з 10 години 00 хвилин суботи до 15 години 00 хвилин суботи у непарні тижні року - перші шість місяців з дня прийняття рішення з метою налагодження дитячо-батьківських відносин;

- побачення з 10 години 00 хвилин суботи до 19 години 00 хвилин неділі у непарні тижні року - після спливу шести місяців з дня прийняття рішення;

- щорічне спільне перебування дитини з батьком тривалістю 14 календарних днів під час літніх канікул за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 ;

- спільне перебування дитини з батьком під час зимових канікул з 10 години 00 хвилин 25 грудня парного року до 19 години 00 хвилин 02 січня непарного року після спливу шести місяців з дня прийняття рішення;

- необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, з урахуванням режиму дня дитини.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_2 адвокатом Содоль А.М. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду в частині незадоволених вимог зустрічного позову про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та ухвалити нове судове рішення, яким визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, а саме:

- побачення з 10 години 00 хвилин суботи до 15 години 00 хвилин суботи у непарні тижні року - перші шість місяців з дня прийняття рішення з метою налагодження дитячо-батьківських відносин;

- побачення з 10 години 00 хвилин суботи до 19 години 00 хвилин неділі у непарні тижні року - після спливу шести місяців з дня прийняття рішення;

- частину літніх канікул, починаючи з 10:00 год. 1 червня до 21:00 год. 15 липня кожного року;

- спільне перебування дитини з батьком під час зимових канікул з 10 години 00 хвилин 25 грудня парного року до 19 години 00 хвилин 02 січня непарного року - після спливу шести місяців з дня прийняття рішення;

- на день народження батька 28 березня кожного року з 10:00 год. до 21:00 год.;

- необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування з урахуванням режиму дня дитини;

- зобов`язати матір, ОСОБА_1 , передавати дитину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 із зовнішньої сторони дверей свого місця проживання, що знаходиться за АДРЕСА_1 , або за іншою адресою проживання матері, якщо така буде змінена батьку, ОСОБА_2 , та, відповідно забирати дитину при повернені біля дверей своєї квартири за адресою проживання із матір`ю у визначені судом дні та години;

Судові витрати покласти на відповідача за зустрічним позовом.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним і необґрунтованим через порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Долженко Д.О. зазначив, що відповідач повністю не погоджується зі доводами позивача викладеними у апеляційній скарзі, оскільки всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.356 ЦПК України, вказані доводи не обґрунтовують, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Водночас, наведені в апеляційній скарзі доводи не ґрунтуються на нормах права, якими регулюються правовідносини з приводу заявлених позовних вимог позивача. Позивач не намагався зрозуміти, чому судом першої інстанції було прийнято рішення зустрічний позов задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року оскаржується в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною.

В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статі 367 ЦПК України, справа в цій частині не переглядається.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Доложенко Д.О. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Содоль А.М. в судове засідання не з`явилися.

Третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання явку свого представника не забезпечила.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Пунктом 37 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справи в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з пунктами 42, 43 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету. До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства. У разі надсилання користувачем документів у справі за допомогою власного Електронного кабінету ідентифікаційні дані користувача вносяться до автоматизованої системи діловодства в автоматичному режимі. У разі надсилання документів у справі особою в паперовій формі її ідентифікаційні дані вносяться до автоматизованої системи діловодства працівником суду.

Отже, порядок надсилання копій процесуальних документів на офіційну електронну адресу, про які йдеться у частині шостій статті 272 ЦПК України, здійснюється за допомогою засобів ЄСІТС.

Тобто чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного надсилання судом процесуальних документів - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», а у випадку, якщо учасник справи не має зареєстрованого Електронного кабінету, - документи надсилаються засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану таким учасником під час подання документів до суду.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 721/591/22.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2024 року по справі № 454/1883/22,«процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Враховуючи викладене колегія судів дійшла до висновку, що направлення повідомлення про дату та час судового засідання через підсистему «Електронний суд» є належним, що відповідає ст. 128 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи судова повістка була надіслана представнику відповідача ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_2 , за первісним позовом, третій особі Службі у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Київі державної адміністрації 29 серпня 2024 року в Особистий кабінет системи «Електронний суд».

Відповідно до довідки про доставку судової повістки-повідомлення до Особистого кабінету «Електронного суду» представнику відповідача ОСОБА_4 , судова повістка повідомлення про дату та час судового засідання доставлено до особистого кабінету «Електронний суд» представника відповідача ОСОБА_4 29 серпня 2024 року о 18 год. 30 хв., отже він був повідомлений про дату та час судового засідання 30 серпня 2024 року.

Відповідно до довідки про доставку судової повістки-повідомлення до Особистого кабінету «Електронного суду» відповідачу ОСОБА_2 , судова повістка повідомлення про дату та час судового засідання доставлено до особистого кабінету «Електронний суд» відповідачу ОСОБА_2 29 серпня 2024 року о 18 год. 30 хв., отже він був повідомлений про дату та час судового засідання 30 серпня 2024 року.

Відповідно до довідки про доставку судової повістки-повідомлення до Особистого кабінету «Електронного суду» третій особі Службі у справаї дітей а сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, судова повістка повідомлення про дату та час судового засідання доставлено до кабінету «Електронний суд» третій особі 29 серпня 2024 року о 18 год. 30 хв.

Отже, враховуючи викладене колегія судів дійшла висновку, що представник відповідача ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві жержавної адміністрації були повідомлені належним чином про дату та час судового засідання.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (частини перша - третя статті 223 ЦПК України).

Отже, враховуючи що представника відповідача, відповідача та третю особу було повідомлено належним чином через Особистий кабінет «Електронного суду», їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Содоль А.М. та третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що 04 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1091, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 04 червня 2011 року.

За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12 серпня 2014 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року у цивільній справі №760/29151/17-ц шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року у цивільній справі №753/13188/18 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту розірвання шлюбу син ОСОБА_3 постійно проживає з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній його частині зазначеним вимогам закону відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з їх спільним сином, змінила місце проживання дитини без погодження з ним.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно п. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до висновку про доцільність визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 №100-7980 від 14 жовтня 2022 року, родині ОСОБА_2 була надана соціальна послуга з консультування психологом Голосіївського районного в місті Києві центру соціальних служб. На прийом до психолога з метою вивчення психологічного стану дитини, її особистісних характеристик, особливостей дитячо-батьківських відносин та прихильності дитини до батьків звернулась маги зі своїм малолітнім сином. З матір`ю проведена бесіда стосовно процедури визначення дитячо-батьківських відносин та складений індивідуальний план. З дитиною почалась робота з визначення дитячо-батьківських відносин, та на подальші заплановані консультації родина не з`явилась. Також консультацію психолога відвідав батько, ОСОБА_2 .

Зі слів батька, після розлучення він часто бачився з сином, потім зустрічі стали рідшими. Проблеми у порозумінні з колишньою дружиною з`явились після того, як він познайомив сина зі своєю новою дружиною. Також ОСОБА_2 повідомив, що сплачує аліменти та прагне брати участь у вихованні сина.

ОСОБА_2 надав підтверджуючі документи про те, що станом на 12.07.2021 заборгованості зі сплати аліментів немає. Батько - ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 12 вересня 2022 року за вищевказаною адресою проведено обстеження умов проживання Службою у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та встановлено, що в однокімнатній квартирі проживають батько ОСОБА_2 , дружина батька ОСОБА_5 , їх спільний син ОСОБА_6 та син дружини - ОСОБА_7 . Умови для проживання в квартирі створено належним чином. Для малолітнього ОСОБА_3 передбачено окреме спальне місце.

ОСОБА_2 працює на посаді керівника департаменту організаційної роботи та партійного розвитку в Політичній партії «Українсько об?єднання патріотів - УКРОП» з 1 липня 2021 року. За місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу та характеристикою з місця роботи. Також згідно довідки про доходи ОСОБА_2 на посаді заступника директора з комерційних питань ТОВ «Будівельна група «ЕКОБУД», за період з 02.09.2019 по 01.03.2021. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи викладене, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне встановити ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- перші шість місяців з дня прийняття рішення, з метою налагодження дитячо-батьківських відносин, у непарні тижні року з 10:00 суботи до 15:00 суботи;

- після шести місяців з дня прийняття рішення в непарні тижні року з 10:00 суботи до 21:00 неділі;

зимові канікули з 10:00 25 грудня кожного непарного року по 21:00 2 січня кожного парного року; літні канікули - 3 тижні за попереднім узгодженням з матір`ю дитини.

Суд першої інстанції, враховуючи вік дитини, її стан здоров`я, режим дня, поведінку кожного з батьків, важливість спілкування дитини з батьком, а також відсутність протягом тривалого часу побачень батька й дитини, внаслідок чого між ними втрачено сталий психологічний зв`язок, дійшов висновку, що для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний певний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прихильності сина до батька. А тому у перші шість місяців з дня прийняття рішення з метою налагодження дитячо-батьківських відносин необхідно визначити батьку короткотермінові побачення з дитиною з 10 години 00 хвилин суботи до 15 години 00 хвилин суботи у непарні тижні року.

Після спливу указаного часу, необхідно визначити такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- побачення з 10 години 00 хвилин суботи до 19 години 00 хвилин неділі у непарні тижні року;

- щорічне спільне перебування дитини з батьком тривалістю 14 календарних днів під час літніх канікул за погодженням з матір`ю ОСОБА_1 ;

- спільне перебування дитини з батьком під час зимових канікул з 10 години 00 хвилин 25 грудня парного року до 19 години 00 хвилин 02 січня непарного року.

Крім того, суд першої інстанції вважав необхідним встановити батьку необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, з урахуванням режиму дня дитини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірно виходив з того, що такий спосіб буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку та відповідатиме принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин.

Такий графік побачень забезпечить систематичне спілкування та участь батька у вихованні дитини з мінімальними змінами у вже звичному для дитини проживанні разом з матір`ю. Такий спосіб участі батька у вихованні дитини не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості ОСОБА_3 в повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового зустрічних задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки визначення судом першої інстанції способу участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_3 , враховує інтереси дитини з дотриманням розумного балансу участі обох батьків у її вихованні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування в оскаржуваній частині та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 257, 367, 368, 369, 374, 375, 377, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Содоль Андрієм Миколайовичем - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 листопада

2023 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.Ф. Мазурик