Справа №461/8026/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС України у Львівській області, за участю третіх осіб: Галицького відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС України у Львівській області, за участю третіх осіб: Галицького відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що батькові позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Позивачка як дочка, та відповідно спадкоємець ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про права на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкове майно знаходиться під арештом, а саме відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, міститься інформація про арешти накладені на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - містяться записи про арешт: згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №38337255 від 18.06.2013 року державного виконавця Макаров Ю.Ю. Галицького ВДВС ЛМУЮ; згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №40462600 від 14.10.2013 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби4 Головного управління юстиції у Львівські області; згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №44100283 від 31.07.2014 року державного виконавця Макаров Ю.Ю. Галицького ВДВС ЛМУЮ. Наявність арешту нерухомого майна спадкодавця ОСОБА_3 позбавляє ОСОБА_2 можливості прийняти та оформити спадщину та є перешкодою для здійснення нею права власності на спадкове майно, яке позивачка набула в порядку спадкування відповідно до законодавства України. Ще одним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є мати позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте вона відмовилась від прийняття спадщини, про що написала заяву у нотаріуса. Інших дітей чи батьків у спадкодавця не було. Позивачка, як дочка померлого прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 зазначає, що не може реалізувати свого права на спадщину, через арешт квартири, який був накладений в рамках виконавчих проваджень, де боржником був ОСОБА_3 . Стягувачем у вказаних виконавчих провадженнях були ДПІ у різних районах міста Львова, тому позивачка вважає, що належним відповідачем у даній категорії справ є стягувач у виконавчих провадженнях. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» № 893 від 30.09.2020 (далі - постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби згідно з додатком, зокрема і Головне управління ДПС у Львівській області. Пунктом 2 постанови № 893 визначено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державної податковою службою територіальних органів та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Згідно з п. 3 постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи. Наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» № 529 від 30.09.2020 утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, зокрема і Головне управління ДПС України. З метою реалізації постанови № 893 Державною податковою службою України видано наказ «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» № 643 від 12.11.2020, відповідно до якого кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується. Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Львівській області, затвердженого наказом № 643, Головне управління ДПС у Львівській області (код за ЄДРПОУ ВП 43968090) є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДПС у Львівській області (код за ЄДРПОУ 43143039). Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних, осіб-підприємців, до реєстру внесено запис про Головне управління ДПС у Львівській області (код за ЄДРПОУ ВП 43968090) як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код за ЄДРПОУ 43005393). У той же час, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про початок процедури припинення Головного управління ДПС у Львівській області (код за ). Тому позивачка вважає, що належним відповідачем у даній справі буде Головним управлінням ДПС у Львівській області (код за ЄДРПОУ ВП 43968090) як правонаступник.

ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , якому квартира належала на праві спільної сумісної власності.

Позивачка зазначає, що померлий ОСОБА_3 був засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2013 року у справі №1304/10809/12 та йому було призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, останній був звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном строком на 3 роки та ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.03.2016 року по справі №461/905/16-к за поданням начальника кримінально-виконавчої інспекції був звільнений від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2013 року.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2013 року у справі №1304/10809/12 було задоволено цивільний позов, заявлений до підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_8 на загальну суму 15 539 841 (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок одну) гривню 18 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Шевченківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Шевченківському районі м. Львова ГУДКУ 1 603 766 грн. (один мільйон шістсот три тисячі сімсот шістдесят шість грн.). Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Франківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Франківському районі м. Львова ГУДКУ 4129 393,99 грн. (чотири мільйони сто двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто три грн.) Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Галицькому районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Галицькому районі м. Львова ГУДКУ 7 959 531 (сім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 49 копійок. Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Личаківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Личаківському районі м. Львова ГУДКУ 267 950 (двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн.) гривень. Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Залізничному районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 1 051 249 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча двісті сорок дев`ять) 50 копійок. Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Пустомитівському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 276 487 (двісті сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в користь держави, в особі ДПІ у Яворівському районі Львівської області 251 463 (двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста шістдесят три) грн.

На виконання вказаного вироку було видано виконавчі листи та у 2013 році зазначені виконавчі листи було пред`явлено до виконання до Галицького ВДВС ЛМУЮ та вказані листи були повернуті без виконання стягувачу. В подальшому виконавчі листи були пред`явлені до належного органу виконавчої служби, а саме до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області та виконання всіх виконавчих листів було об`єднано в одне виконавче провадження ВП 40462600. В межах зведеного виконавчого провадження 40462600 було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Виконавчі листи були повернуті без виконання у 2014 році та після цього жодного разу не були повторно пред`явлені до виконання, щодо боржника ОСОБА_3 . Строки пред`явлення виконавчих листів сплили у 2017 році. Претензій до спадкоємців зі сторони стягувача ніхто не пред`являв. Збереження арешту спадкового майна чинить позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні успадкованим майном, тому враховуючи наведене ОСОБА_2 просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

15.10.2024 року представник відповідача Головного управління ДПС України у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Однак представник позивачки подав до суду заяву, в якій зазначив, що справу просить розглянути у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити позов.

Представник відповідача Головного управління ДПС України у Львівській області у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні, скільки вважає такий безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що ГУ ДПС у Львівській області було накладено податкову заставу на майно ОСОБА_3 , оскільки за ним обліковувалась податкова заборгованість. Як вбачається з аналізу ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає з моменту виникнення податкового бору. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Відповідно до п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі. Відтак, контролюючим органом повністю були дотримані вимоги, викладені у ст. 89 статті Податкового кодексу, що і слугувало підставою для опису майна платника податків у податкову заставу та її реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Головне управління ДПС у Львівській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як вбачається з інформаційних даних ГУ ДПС у Львівській області право податкової застави ОСОБА_3 , яке було зареєстроване контролюючим органом станом на сьогоднішній день є припинене, а відтак відсутній предмет спору на який посилається позивачка у позовній заяві.

Представники третіх осіб Галицького відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №Г-14936 від 07.04.1997 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно / а. с. 21, 22-23/.

ОСОБА_3 , який був батьком позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а. с. 30/.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2013 року у справі №1304/10809/12 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.255 ч.1; ст.15 ч.1, ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.191 ч.5; ст.27 ч.2, ст.28 ч.3, ч.4, ст.209 ч.3; ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.205 ч.2; ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.366 ч.2; ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.366 ч.1; ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.191 ч.5 КК України і призначено йому покарання: за ст.255 ч.1 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;за ст.15 ч.1, ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.191 ч.5 КК України із застосуванням ч.1 та 2 ст.69 КК України, 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;за ст.27 ч.2, ст.28 ч.3, ч.4, ст.209 ч.3 - із застосуванням ч.1 та 2 ст.69 КК України, 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.205 ч.2 - штраф в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень;за ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.366 ч.2 із застосуванням ч. 2 ст.69 КК України, 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;за ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.366 ч.1 - із застосуванням ч. 2 ст.69 КК України, 2 (два) роки обмеження волі;за ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.191 ч.5 - із застосуванням ч.1 та 2 ст.69 КК України, 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі. Згідно з ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (місяців) місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3(три) роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 підписку про невиїзд - після вступу вироку в законну силу - скасовано. У відповідності до ч.3 ст.72 КК України основне покарання призначене ОСОБА_3 за ст.27 ч.2, ст.28 ч.4, ст.205 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 51000, 00 гривень виконується самостійно.

Цивільний позов, заявлений до підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_3 на загальну суму 15 539 841 (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок одну) гривню 18 копійок задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Шевченківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Шевченківському районі м. Львова ГУДКУ 1 603 766 грн. (один мільйон шістсот три тисячі сімсот шістдесят шість грн.) Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Франківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Франківському районі м. Львова ГУДКУ 4 129 393, 99 грн. (чотири мільйони сто двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто три грн.) Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Галицькому районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Галицькому районі м. Львова ГУДКУ 7 959 531 (сім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 49 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Личаківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Личаківському районі м. Львова ГУДКУ 267 950 (двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн.) гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Залізничному районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 1 051 249 ( один мільйон п`ятдесят одна тисяча двісті сорок дев`ять) 50 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Пустомитівському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 276 487 (двісті сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДПІ у Яворівському районі Львівської області 251 463 (двісті п`ятдесят одна тисяча чотириста шістдесят три) грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.03.2016 року подання начальника Кримінально-виконавчої інспекції Галицького районного відділу м.Львова Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області Клюс С.М. задоволено. Звільнено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оргеєва Республіки Молдова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, інваліда першої групи, непрацюючого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2013 року / а. с. 31-32/.

З постанови у зведеному виконавчому провадженні №40235497 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.10.2013 року вбачається, що накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 у межах суми 15539841, 18 грн. Заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_3 / а. с. 30а/.

З листа Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_2 інформація про накладення арештів відсутня /а. с. 33/.

ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Романюк М.І. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 ..

З листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Романюк М.І. від 17.09.2024 року вбачається, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони та арешту накладених на спадкове майно встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження, а саме арешт нерухомого майна та у Єдиному реєстрі відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис щодо заборони на нерухоме майно, тип майна: невизначене майно, все нерухоме майно щодо власника майна ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту / а. с. 34/.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №396357808 від 24.09.2024 року вбачається, що накладено арешти на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - містяться записи про арешт: згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №38337255 від 18.06.2013 року державного виконавця Макаров Ю.Ю. Галицького ВДВС ЛМУЮ; згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №40462600 від 14.10.2013 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби4 Головного управління юстиції у Львівські області; згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №44100283 від 31.07.2014 року державного виконавця Макаров Ю.Ю. Галицького ВДВС ЛМУЮ / а. с. 35-42/.

З листів Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження у Відділі перебувало зведене виконавче провадження № 40462600 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , в тому числі виконавче провадження № 39912317, №39911924, №39911605, №39910660, №39912116, №39912177, №39912023 щодо виконання виконавчого листа № 1304/10809/12 виданого 17.09.2013 Галицьким районним судом м, Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 в користь держави, в особі ДП1 у Галицькому районі на рахунок Управління Державного казначейства у Галицькому районі м. Львова ГУДКУ - 7 959 531,49 гри., по якому 25.06.2014 державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частини 1 етапі 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент проведення виконавчих дій) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Постановою державного виконавця від 31.10.2013 в рамках зведеного виконавчого провадження № 40462600 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 та зареєстровано відповідне обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а. с. 76-89/.

З листа Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові від 16.10.2024 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало:1. виконавче провадження ВП 38337255, з примусового виконання виконавчого листа № 1/461/100/13, виданого 23.05.2013 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави 24675,12 грн. 10.06.2013 року державним виконавцем Галицького ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано сторонам до відома та належного виконання 18.06.2013 року державним виконавцем в порядку вимог Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника. 25.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в порядку вимог ст.47 п.2 Закону України « про виконавче провадження (чинної редакції на день винесення постанови); 2. виконавче провадження ВП 44100283, з примусового виконання виконавчого листа № 1/461/100/13, виданого 23.05.2013 року Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави 24675,12 грн.(Повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання). 2.07.2014 року державним виконавцем Галицького ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано сторонам до відома та належного виконання. 31.07.2014 року державним виконавцем в порядку вимог Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника. року державним виконавцем винесено постанову пре повернення виконавчого документа стягувачеві, в порядку вимог ст.47 п.2 Закону України « Про виконавче провадження (чинної редакції на день винесення постанови). Відповідно до вимог ст.40 Закону України « Про виконавче провадження» наслідки завершення виконавчого провадження встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку Із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Поряд з цим роз`яснюємо, що у відповідності до ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено перелік підстав для зняття арешту з майна або його частини, проте у ч.5 зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження у Відділі перебувало зведене виконавче провадження № 40462600 з виконання виконавчих документів по справі № 1304/10809/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь держави. По всіх виконавчих провадженнях, які входили до складу зведеного виконавчого провадження, 25.06.2014 державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент проведення виконавчих дій) винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачам. Повідомлено, що постановою державного виконавця від 31.10.2013 в рамках зведеного виконавчого провадження № 40462600 накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 та зареєстровано відповідне обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Надати більш детальну інформацію про хід виконання виконавчого провадження та копії матеріалів виконавчих проваджень не є можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням трирічного терміну зберігання, передбаченого пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5. Із заяви поданої адвокатом Пащуком А.І. не вбачається наявність підстав, передбачених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_3 . Додатково повідомлено, що згідно з ч.5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які 'лають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка просить зняти арешт накладений на нерухоме майно накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні №38337255 від 18.06.2013 року накладеного державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ та виключити записи про арешт квартири за адресою : АДРЕСА_1 із єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 2749081 ; зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні №40462600 від 14.10.2013 року накладеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та виключити записи про арешт квартири за адресою : АДРЕСА_1 із єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 3180068 ; зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженні №44100283 від 31.07.2014 року накладеного державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ та виключити записи про арешт квартири за адресою : АДРЕСА_1 із єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер запису про обтяження: 6669300, 7562446. Однак до матеріалів справи долучила одну постанову у зведеному виконавчому провадженні №40235497 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.10.2013 року з якої вбачається, що накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 у межах суми 15539841, 18 грн. Заборонено здійснювати відчуження майна, яке належить ОСОБА_3 з якої не можливо встановити на підставі чого було відкрито дане виконавче провадження в межах яких правовідносин виникла зазначена заборгованість на підставі якої накладено арешт та заборону на відчуження. ОСОБА_2 до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що підстави для яких накладалась заборона на майно відпали. Крім того, з доданих матеріалів вбачається, що арешт накладений на майно у зв`язку з виконанням вироку суду, а тому в такому разі вирішення питання про скасування арешту має вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що підстави для яких накладалась заборона на майно відпали. Крім того таку зая ву слід розглядати в порядку кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 81, 82, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 4, 13, 15, 16,317, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України "Про виконавче провадження" суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління ДПС України у Львівській області, за участю третіх осіб: Галицького відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення проголошено 26.11.2024 року о 15 год. 30 хв.

Суддя О.Р. Юрків.