З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1184/24
Номер провадження 2/348/698/24
18 липня 2024 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.
при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
за участі представника позивача ОСОБА_3
Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позивач посилається на те, що вони з відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 29.10.2021 розірвано. В шлюбі у них народилося твоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 -10.07.2011 року, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вона не має постійного доходу та роботи. Інколи підробляє по тимчасових заробітках. Її коштів не вистачає на утримання дітей та забезпечення їх всім необхідним для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального рівня життя. А тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.
Відповідач близько чотирьох років не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться їх потребами. Він молода, фізично здорова, працездатна людина, працює по тимчасових заробітках за кордоном, де отримує регулярний дохід, інших утриманців немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.
Стислий виклад позицій сторін:
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивач судові витрати по справі. Не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2024 року витребувано докази по справі.
Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 29.10.2021 року розірвано.(а.с. 4).
Від шлюбу в сторін народилося твоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 -10.07.2011 року, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-7).
З довідки Гвіздецького старостинського окгуру № 169 від 21.05.2024 про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому будинку встановлено, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 та троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 -25.03.2010 року, ОСОБА_5 -10.07.2011 року, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
З відповіді Державної прикордонної служби встановлено, що відповідач ОСОБА_2 06.05.2021 року перетнув кордон України в напрямку виїзд і до часу не повертався (а.с. 32).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.
Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне.
Законом "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений в сумі 3 196 грн.
Враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму, за положеннями ст.182 СК, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим 1598 гривень, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину такого же віку становить 3196 гривень.
Позивач просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень для кожної дитини, тобто більше ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який може бути присуджений судом тільки у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом не встановлено і сторонами не доведено належними і допустимими доказами про наявність у відповідача доходів, наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, перебування на утриманні осіб, а також доходів і витрат позивача на утримання дітей та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів.
Матеріалами справи підтверджується лише той факт, що відповідач з 2021 року перебуває за межами України.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Голіней Л.Д. був укладений договір про надання правничої допомоги №36 від 21.05.2024 (а.с. 10-11).
Згідно квитанцій від 21.05.2024 року за складання процесуальних документів та представлення інтересів в суді позивачем було сплачено 4000,00 грн. адвокату Голіней Л.Д (а.с. 12).
Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат.
З огляду на зміст викладених норм чинного законодавства України, виконуючи положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України та враховуючи оцінені судом докази щодо понесення стороною позивача витрат пов`язаних з розглядом справи і встановлені судом обставини стосовно дійсного понесення судових витрат , суд прийшов до висновку, що сума судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 4000,00 грн відповідає заявленим в попередньому (орієнтовному) розрахунку, співмірною із складністю справи, часом витраченим адвокатом і обсягом наданих ним послуг.
Тому суд приходить до висновку про необхідність відшкодування судових витрат з відповідача в користь позивача у розмірі 4000,00 грн на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.
Висновки суду:
З`ясував думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.
При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, перебуває за кордоном, не має інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку про достатність заробітку відповідача для встановлення розміру аліментів на кожну дитину на рівні прожиткового мінімуму, а тому позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3200,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, сторонами не надано, зокрема доказів про майновий стан відповідача, достатність його заробітку та його здатність сплачувати аліменти одночасно на трьох дітей в більшому розмірі.
Зважаючи на вищевикладені обставини, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання однієї дитини в сумі 3200,00 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дітей.
Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3200,00 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.
Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 21.05.2024 року.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави -1211 грн.20 коп. судового збору.
Також стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 - 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.
На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273,280-289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 -25.03.2010 року, ОСОБА_5 -10.07.2011 року, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3200,00 (три тисячі двісті) гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 21.05.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна та резолютивна частина рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 липня 2024 року.

Повний текст рішення суду складений 18 липня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Суддя Р.С.Солодовніков