Номер провадження: 22-ц/813/5340/24
Справа № 501/2310/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнова В.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 501/2310/16-ц

Номер провадження: 22-ц/813/5340/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

учасники справи:

- заявник Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

- боржник ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, за апеляційною скаргою адвоката Юртаєвої Бунець Ірини Василівни, діючої від імені Акціонерного Товариства «Сенс Банк», на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області, постановлену у складі судді Смирнова В.В. 14 квітня 2024 року, про відмову у заміні сторони виконавчого провадження та поновленні пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст заяви про заміну сторони виконавчого провадження

У вересні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить: 1) замінити сторону виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області №501/2310/16-ц від 05.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі - 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн., а саме - замінити стягувача з - ПАТ «Укрсоцбанк» () на його правонаступника - АТ «СЕНС БАНК» (, МФО 300346, п/р IBAN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика васильківська, 100); 2) поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №501/2310/16-ц від 05.04.2017 року до виконання.

Заява обґрунтована тим, що Іллічівським міським судом Одеської області видані виконавчі листи №501/2310/16-ц від 05.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн..

Рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року затверджений передавальний акт та визначено, що правонаступником майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акту, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у акті 15.10.2019 року.

Таким чином, до АТ «Альфа Банк» перейшло право вимоги за виконавчим листом №501/2310/16-ц.

АТ «Альфа Банк» змінило своє найменування на - АТ «Сенс Банк».

У зв`язку з вказаним Банк просить задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник мотивує тим, що 12.06.2019 року стягувач, користуючись своїм правом вимоги за кредитним договором №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 року, звернув стягнення на предмет іпотеки а саме на - кв. АДРЕСА_1 . Здійснено перереєстрацію вказаної квартири у порядку позасудового врегулювання на ім`я АТ «Укрсоцбанк».

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2022 року у справі 501/4073/21 позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про поновлення права власності на квартиру задоволено та визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру.

У зв`язку з чим, 27.07.2022 року заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 року була відновлена тобто у стягувача знову з`явилось право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Вказані обставини привели до того, що строк пред`явлення виконавчого листа пропущено.

Позиція інших учасників справи в суді першої інстанції

ОСОБА_1 в запереченнях на заяву АТ «Сенс Банк» просить відмовити у задоволені заяви (а. с. 28 - 40).

Боржниця зазначила, що виконавче провадження на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від №501/2310/16-ц від 05.04.2017 року не відкривалось, а заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження. Тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Виконавчий лист оформлено 05.04.2017 року та отримано позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» 13.04.2017 року вх.№85/6779.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа №501/2310/16-ц сплив 06.04.2020 р..

15.10.2019 року правонаступником АТ «Укрсоцбанк» став - АТ «Альфа-Банк», який змінив найменування на - АТ «Сенс Банк», таким чином у правонаступника був час для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

АТ «Сенс Банк» в якості обґрунтування поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання посилається на те, що він скористався своїм правом та звернув стягнення на предмет іпотеки.

Однак, протиправність таких дій АТ «Укрсоцбанк» були доведені у суді, а саме - рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2020 року у справі 501/2913/19 скасовано рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В. від 14.06.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником є - АТ «Альфа Банк»).

АТ «Укрсоцбанк» звернув стягнення на предмет іпотеки під час дії виконавчого листа, тобто здійснив подвійне стягнення з ОСОБА_1 ..

АТ «Сенс Банк» не навів жодних поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2024 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що мотиви, на які посилається АТ «Сенс Банк» не є поважними. З моменту видачі виконавчого листа та до дня звернення до суду із заявою по даній справі минуло п`ять років. Окрім того, з моменту ухвалення рішення Іллічівського міського суду від 03.12.2020 року, яким скасовано право власності на квартиру за АТ «Укрсоцбанк», минуло три роки. Як у АТ «Укрсоцбанк», так і у АТ «Альфа Банк» був час у визначених Законом України «Про виконавче провадження» межах пред`явити виконавчий лист до виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній сказі адвокат Юртаєва-Бунець І.В., діюча від імені АТ «Сенс Банк», просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2024 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що 12.06.2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернуло стягнення на предмет іпотеки, в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а саме на - квартиру, житловою площею - 26,8 кв. м., загальною площею - 41,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 14.06.2019 року державним реєстратором Манютою С.В. Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» здійснено перереєстрацію вищевказаної квартири у порядку позасудового врегулювання на ім`я Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Проте, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області № 501/3913/19 від 03 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти С.В. від 14.06.2019 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексовим номером 47371622, яким зареєстровано право власності на квартиру, житловою площею - 26,8 кв. м., загальною площею - 41,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступник акціонерного товариства «Укрсоцбанк») та скасовано запис №32016315 від 12.06.2019 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на вищезазначену квартиру, внесений на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 47371622 від 14.06.2019 р.

Постановою Одеського апеляційного суду № 501/3739/19 від 18.01.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа Банк» залишено без задоволення, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 травня 2020 року залишено без змін.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області № 501/4073/21 від 08 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення права власності на квартиру задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру житловою площею 26,8 кв. м., загальною площею 41,9 кв. м., що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 ..

У зв`язку з вищевикладеним, 27.07.2022 р. заборгованість за Кредитним договором № 661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 р. була відновлена, а отже у АТ «Альфа-Банк» знову з`явилося право вимоги стягнення заборгованості за зазначеним Кредитним договором.

Задля уникнення подвійного стягнення, виконавчий документ не було пред`явлено до

виконання.

Вищенаведені обставини призвели до того, що строк на пред`явлення виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області № 501/2310/16-ц від 05.04.2017 року було пропущено. Тому АТ «СЕНС БАНК» 13.09.2023 звернувся із клопотанням про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа.

Внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк», шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк», відбулася заміна кредитора, а саме - АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Іллічівського міського суду Одеської області № 501/2310/16-ц від 05.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн..

АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування з - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа-Банк») на - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»), державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року.

Позиція інших сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення.

Вказує на те, що будь-яких перешкод у пред`явленні до виконання виконавчого листа у АТ «Укрсоцбанк» не було, так само як і у АТ «Альфа-Банк».

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю відкритого виконавчого провадження неможливо замінити сторону виконавчого провадження.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Юртаєвої-Бунець І.В., діючої від імені АТ «Сенс Банк» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.05.2024 року призначено справу до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду.

12.06.2024 року від представника АТ «Сенс Банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Щодо клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника апелянта у судове засідання, колегія суддів вважає, що останнє не є доведеним.

На підтвердження вказаних обставин, які викладені у клопотанні про відкладення розгляду справи, адвокатом Юртаєвою-Бунець І.В. не надано жодного доказу.

Крім того, колегія суддів вважає вказані посилання адвоката на зайнятість в інших судових провадженнях безпідставними, а вказані обставини не можуть бути підставою для відкладення розгляду справи. Адвокат самостійно має визначитися з пріоритетністю справи його клієнтів. Таким чином, вказані адвокатом причини неявки у судове засідання не є поважними.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, заслухавши думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших її учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Сенс Банк» не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

05.04.2017 р. Іллічівським міським судом Одеської області виданий виконавчий лист №501/2310/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн. (а. с. 4).

15 жовтня 2019 року АТ «Укрсоцбанк», на підставі рішення про затвердження передавального акту, відступило АТ «Альфа-Банк» все майно, майнові права та обов`язки, у тому числі й свої права грошової вимоги за зобов`язаннями боржника за кредитним договором (а. с. 11 - 12).

АТ «Альфа Банк» змінило своє найменування на - АТ «Сенс Банк» (а. с. 13, 14).

АТ «Сенс Банк» в обґрунтування заяви посилається на те, що 12.06.2019 р., користуючись своїм правом вимоги заборгованості по кредитному договору №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 р., стягувач, як іпотекодержатель нерухомого майна, що є предметом іпотеки, звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . Державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. 14.06.2019 р. здійснено перереєстрацію вищевказаної квартири у порядку позасудового врегулювання на ім`я АТ «Укрсоцбанк».

В рамках зазначеної процедури ОСОБА_1 направлена довідка за вих.№429 від 25.09.2019 р. про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу та про прощення (анулювання) залишку заборгованості за кредитним договором у розмірі 943 869,22 грн. (а. с. 5).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2020 р. задоволено позов ОСОБА_1 .. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 за іпотекодержателем.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2022р. у справі 501/4073/21 позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про поновлення права власності на квартиру задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру.

27.07.2022р. заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 відновлена, а у АТ «Сенс Банк» виникло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Згідно довідки Іллічівського міського суду Одеської області від 19.09.2023р. цивільна справа №501/2310/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена по закінченню терміну зберігання (а. с. 20).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі, прийняття аргументів викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.

Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Доказами відступлення вимоги, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк», шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Крім того, згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019 року: АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» () на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (рішення № 5/2019 від 15.10.2019 року) та рішенням Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» (протокол № 4/2019 від 15.10.2019 року), відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк», який змінив назву з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 р. про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства на АТ «Укрсоцбанк»).

Відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вбачається, що АТ «Укрсоцбанк», , станом на сьогоднішній день припинено, юридичною особою правонаступником є - АТ «Альфа-Банк», .

Отже, внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме - АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Іллічівського міського суду Одеської області № 501/2310/16-ц від 05.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат в розмірі 11 056,80 грн..

АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування, з - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа-Банк») на - Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»), державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, дійшла до висновку про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 08 лютого 2022 року по справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим, і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набрало законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України».

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі АТ «Сенс Банк» просить замінити сторону виконавчого провадження на виконання виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області №501/2310/16-ц від 05.04.2017р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить - 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн., а саме - замінити стягувача з - ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до матеріалів справи, 05.04.2017 р. Іллічівським міським судом Одеської області виданий виконавчий лист №501/2310/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 28 459,08 долара США, що за курсом НБУ на день винесення рішення становить 770 254 грн. та судових витрат у розмірі 11 056,80 грн. (а. с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 05.04.2017р. №501/2310/16-ц сплив - 06.04.2020 р..

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на звернення виконавчого листа до виконання АТ «Сенс Банк» посилається на те, що 12.06.2019 р., користуючись своїм правом вимоги заборгованості по кредитному договору №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 р., стягувач, як іпотекодержатель нерухомого майна, що є предметом іпотеки, звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . Державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. 14.06.2019 р. здійснено перереєстрацію вищевказаної квартири у порядку позасудового врегулювання на ім`я АТ «Укрсоцбанк».

В рамках зазначеної процедури ОСОБА_1 направлена довідка за вих.№429 від 25.09.2019 року про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу та про прощення (анулювання) залишку заборгованості за кредитним договором у розмірі 943 869,22 грн. (а. с. 5).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 .. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2022р. у справі 501/4073/21 позов ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про поновлення права власності на квартиру задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру.

У зв`язку з чим, 27.07.2022р. заборгованість за кредитним договором №661/Ф03.7/026 від 23.03.2006 відновлена, а тому у АТ «Сенс Банк» виникло право вимоги за вказаним кредитним договором.

АТ «Сенс Банк» зазначає, що усі вищеперелічені обставини призвели до того, що був пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, колегія суддів вважає, що посилання заявника на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості не свідчить про поважність причин пропуску звернення до виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з моменту видачі виконавчого листа та до дня звернення до суду з вказаною заявою минуло п`ять років. З моменту ухвалення рішення Іллічівського міського суду від 03.12.2020 року, яким скасовано, як зазначає заявник право власності за АТ «Укрсоцбанк», минуло три роки. Як у АТ «Укрсоцбанк», так і у АТ «Альфа Банк» був час, в межах визначених Законом України «Про виконавче провадження», пред`явити виконавчий лист до виконання.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що заявником не надано та матеріали справи не містять будь-яких доказів перешкод у пред`явленні до виконання виконавчого листа як у АТ «Укрсоцбанк», так у подальшому АТ «Альфа-Банк», тому з огляду на вказане підстави для такого поновлення відсутні.

За відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, або у виконавчому документі, строк пред`явлення до виконання якого закінчився (постанова ВСУ України від 15.03.2023р. у справі №61-10540св22).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на відсутність доказів існування відкритого виконавчого провадження, в рамках якого заявник просить замінити стягувача.

Таким чином, вищевказані доводи апелянта не мають наслідком скасування рішення суду першої інстанції, зводяться виключно до необхідності переоцінки доказів. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Юртаєвої-Бунець Ірини Василівни, діючої від імені Акціонерного Товариства «Сенс Банк», є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміни сторони виконавчого провадження в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 442 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Юртаєвої-Бунець Ірини Василівни, діючої від імені Акціонерного Товариства «Сенс Банк», - залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2024 року про відмову у заміні сторони виконавчого провадження та поновленні пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 10 липня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді; С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе