КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7107/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного м. Києва від 26 грудня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанця Р.В. щодо безпідставного ініціювання стягнення з банківського рахунку грошових коштів.

Ухвалою Шевченківського районного м. Києва від 03 липня 2023 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків у зв`язку з тим, що скарга не відповідала вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного м. Києва від 26 грудня 2023 рокускаргу повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного м. Києва від 26 грудня 2023 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що залишаючи без руху подану ним скаргу, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, згідно з якими до заяви, яка подається на стадії виконання судових рішень, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи.

Вказує, що на виконання зазначених вимог процесуального законодавства при поданні скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень було додано докази в підтвердження направлення копії скарги з додатками іншим учасникам справи.

Таким чином повною мірою дотримано порядок звернення із скаргою на дії державного виконавця.

Вказує також на допущені судом першої інстанції вимоги ст. ст. 272, 450 ЦПК України та ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», а також п. 1 розд. 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зазначає, що ухвалу суду про залишення скарги без руху, яка датована 03.07.2023 року, він отримав лише 13.12.2023 на адресу електронної пошти. Крім того, з ЄДРСР вбачається, що вона надіслана судом лише 13.12.2023, а оприлюднена 18.12.2023.

Разом з тим, отримавши ухвалу суду про залишення скарги без руху, 23.12.2023 року ним на адресу суду шляхом поштового направлення та в межах встановленого строку на усунення недоліків скарги, направлено лист та копії скарг для інших учасників справи.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Повертаючи скаргу, суд виходив з того, що у встановлений судом строк заявник не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та суперечить вимогам процесуального законодавства, виходячи з наступного.

За обставинами справи встановлено, що у червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії (бездіяльність) головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанця Р.В. щодо безпідставного ініціювання стягнення з банківського рахунку грошових коштів, фактичної відмови у закінченні виконавчого провадження, не виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників та не зняття арешту належного майна у виконавчому провадженні. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Вирішуючи питання про невідповідність скарги вимогам статті 177 ЦПК України, суд першої інстанції залишив поза увагою, що у січні 2020 року до ч. 2 ст. 183 ЦПК України внесено зміни та її зміст доповнено абзацом, який передбачає, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом із тим, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У ч. 1 ст. 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд першої інстанції, виходячи з того, що до матеріалів скарги на дії державного виконавця не долучені копії скарги і документи за кількістю учасників справи, не звернув уваги на те, що законодавець зобов`язав учасника справи у разі звернення до суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій із заявою, скаргою, клопотанням чи запереченням на стадії виконання судового рішення надати суду докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) (абзац другий частини другої статті 183 ЦПК України).

Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи, разом зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Суходольський С.М. подав до суду документи, підтверджуючі направлення копій цієї скарги з додатками іншим учасникам (для суду).

Таким чином, при вирішення питання про прийняття до провадження скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанця Р.В у суду першої інстанції були відсутні законні підстави посилатись на недотримання скаржником вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги про те, що скаржником повною мірою дотримано норми ст. 183 ЦПК України, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

З матеріалів справи також вбачається, що на виконання вимог ухвали Шевченківського районного м. Києва від 03 липня 2023 року про залишення скарги без руху та надання строку для усунення недоліків, скаржником 23 грудня 2023 року шляхом поштового направлення на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків, до якої додано копії скарги та інших документів для інших учасників справи, яка отримана судом першої інстанції 26 грудня 2023 року.

Проте, судом першої інстанції при постановлені ухвали про повернення скарги ОСОБА_1 вищевказаним документам, які надійшли до суду в той же день, не надано належної оцінки, внаслідок чого суд дійшов передчасного висновку про невиконання вимог ухвали про усунення недоліків, а отже - безпідставно застосував передбачені у нормі ст. 185 ЦПК України наслідки та повернув скаргу разом з доданими до неї документами.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, ухвала про повернення скарги у зв`язку із не усуненням її недоліків постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного м. Києва від 26 грудня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.А. Слюсар