Справа № 450/3443/17 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О.
Провадження № 22-ц/811/2647/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка А.М., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка Арсена Мохаммеда на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Бурко Арсен Мохаммед звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон до виконання нею зобов`язань.

В обгрунтування скарги покликається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка Аресна Мохаммеда перебуває виконавче провадження № 75298957 з примусового виконання виконавчого листа № 450/3443/17, виданого 15 травня 2024 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 309 929.60 грн. боргу та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 13099.60 грн. судового збору. Оскільки 13 травня 2022 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », боржником у виконавчому провадженні №75298957 є ОСОБА_1 .

Стверджує, що в межах виконавчого провадження №75298957 здійснено передбачені законом заходи для примусового виконання рішення суду, а саме, накладено арешт на кошти боржника, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, проведено перевірку майнового стану боржника за державним реєстром речових прав на нерухоме майно та реєстром МВС, а також перевірку майнового стану боржника за місцем проживання.

Зазначає, що боржнику на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 71.3 кв.м., однак в цій квартирі зареєстрована неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Сихівська районна адміністрація як орган опіки та піклування заперечила щодо передачі на реалізацію вищезазначеної квартири.

Вказує, що боржник немає постійних доходів, отримує соціальну допомогу, а на банківських рахунках, відкритих на її ім`я в АТ «Сенс Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ», залишок коштів відсутній.

Крім того, здійснено вихід за місцем реєстрації та фактичного проживання боржника, однак майна, на яке можна звернути стягнення не виявлено.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 на праві власності належать корпоративні права, а саме: частка в розмірі 100 % в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галбудексперт» та частка в розмірі 100% в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Експресгалюуд», однак вона не виконала вимогу приватного виконавця про надання інформації та документів, необхідних для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав.

Вважає, що боржник вчиняє дії, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду, а саме, приховує доходи, на які можна звернути стягнення, незважаючи на те, що має певні неофіційні доходи, приховала інформацію про те, що вона володіє корпоративними правами та не надала інформацію, необхідні для їх оцінки, а також вчиняє інші дії для унеможливлення чи ускладнення виконання рішення суду.

З наведених підстав просить тимчасово обмежити громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 01.09.2022, орган видачі 4656, у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, що покладені рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року у справі № 450/3443/17

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26 липня 2024 року у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у праві виїзду за кордон до виконання нею зобов`язань відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Бурко Арсен Мохаммед, в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, однак ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, приховує доходи, на які можна звернути стягнення, інформацію про належні їй корпоративні права, а також не виконує вимоги приватного виконавця про надання інформації та документів, необхідних для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав.

Зазначає, що здійснення боржником дій щодо приховування свого майна та коштів, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Вказує, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, незважаючи на те що має змогу виконати рішення суду у повному обсязі або частково, однак не робить цього без поважних причин.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що в декларації про доходи та майно боржника ОСОБА_1 неправдиво зазначила про відсутність у неї корпоративних прав, а також не вказала про наявність у неї неофіційних доходів. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка А.М. на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 щодо її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка Арсена Мохаммеда про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив з того, що сам факт відкриття виконавчого провадження, при відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашенням заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23 жовтня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 309 929 гривень 60 копійок боргу, а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 13 099 грн 60 копійок судового збору.

15 травня 2024 року Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №450/3443/17 про стягнення з ОСОБА_3 боргу.

13 червня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко Арсеном Мохаммедом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка є чинною.

13 червня 2024 року виконавцем винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження та встановлено, що боржник уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

13 червня 2024 року, 15 липня 2024 року та 18 липня 2024 року виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, згідно яких накладено арешт на грошові кошти, все рухоме, нерухоме майно, а також корпоративні права.

Також приватним виконавцем 31 червня 2024 року та 28 червня 2024 року, скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповіді АТ «ПКМБ» від 20 червня 2024 арешт на рахунки накладено.

Згідно відповіді АТ «Креді Агріколь Банк» від 20 червня 2024 року постанову приватного виконавця про накладення арешту на майно боржника залишено без виконання у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не є клієнтом банку.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21 червня 2024 року земельних ділянок у власності та користування боржника на території області не зареєстровано.

02 липня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Бурко Арсен Мохаммед звернувся до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради з поданням про надання дозволу на реалізацію майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 , на яке отримав відповідь про те, що орган опіки та піклування заперечує щодо передачі на реалізацію вищевказаної квартири.

Приватним виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилалися вимоги та виклики приватного виконавця із зобов`язанням з`явитися до приватного виконавця та надати пояснення за фактом невиконання рішення суду, інформацію та документи для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав, повідомлення про заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про наявні у неї кошти та майно.

Стаття 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочину, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідна норма Конвенції міститься у статті 33 Конституції України, якою встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Такі обмеження встановлюються, зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», що передбачає підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, коли особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Саме ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суд повинен з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Матеріалами справи безспірно підтверджується, що рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1309929.60 грн., що набрало законної сили, і про яке ОСОБА_1 достовірно відомо, з метою виконання якого 15.05.2024 року судом видано виконавчий лист, а приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області відкрито виконавче провадження, боржником ОСОБА_9 не виконується, з часу набрання рішенням законної сили кошти на погашення заборгованості боржником взагалі не сплачуються, що не заперечувалось ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Безспірним є те, що ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, які б свідчили про її намір і бажання виконувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року про стягнення з неї 1309929.60 грн. заборгованості.

Матеріали подання містять достатньо доказів на підтвердження того, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. з метою виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 75298957 вчинено виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду залишилось не виконаним через відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна та грошових коштів на рахунках.

Обгрунтовуючи подання, приватний виконавець посилається на те, що 16.07.2024 року, під час проведення виконавчих дій боржнику було вручено вимогу та зобов`язано негайно, але не пізніше 17.07.2024 року, надати приватному виконавцю інформацію та документи, необхідні для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав (частки в ТОВ «Галбудексперт» та ТОВ «Експресгалюуд», а 18.07.2024 року приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 належать корпоративні права частка в розмірі 100% в ТзОВ «ДСЮ Груп».

Однак, як встановлено в суді апеляційної інстанції, боржник ОСОБА_1 не виконала вимогу приватного виконавця та не надала інформацію та документи, необхідні для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав (частки), ця обставина існувала і на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали суду, однак не була врахована судом першої інстанції.

Покликання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, як на причину невиконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року на те, що вона очікувала результатів розгляду Верховним Судом поданої нею касаційної скарги на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року, не свідчать про поважність причин невиконання рішення суду, оскільки таке набрало законної сили 04.04.2024 року, а відтак підлягало обов`язковому виконанню.

Колегія суддів вважає такі дії ОСОБА_1 , як свідоме ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1309929.60 грн., про необхідність виконання якого їй безспірно відомо.

На думку колегії суддів, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. доведено, що боржник, маючи можливість повністю чи хоча б частково виконати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року, свідомо ухиляється від його виконання.

Крім того, на думку колегії суддів, тимчасове обмеження ОСОБА_10 у праві виїзду за межі України не порушуватиме її прав як боржника, передбачених статтею 33 Конституції України та статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тимчасове обмеження передбачене законодавством України, адже застосування такого обмеження зумовлене ухиленням ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, яке, незважаючи на те, що набрало законної сил, ОСОБА_1 не виконується, виконання якого очікується стягувачем ОСОБА_4 , який вправі вимагати його виконання в якнайкоротші строки.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, є порушенням прав та законних інтересів стягувача ОСОБА_4 , які свідомо порушуються боржником ОСОБА_1 , яка ухиляється від виконання рішення суду.

Належних та допустимих доказів існування у боржника об`єктивних, незалежних від неї причин невиконання судового рішення, невиконання вимог приватного виконавця щодо надання інформації та документів, необхідних для належного опису та об`єктивної оцінки корпоративних прав (частки), боржник ОСОБА_1 , всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надала, а невиконання рішення суду пояснювала очікуванням результатів розгляду Верховним Судом поданої нею касаційної скарги на рішення Сихівського районного суд м. Львова від 23 жовтня 2023 року, що не свідчить про поважність причин невиконання нею рішення суду та вимог приватного виконавця.

На думку колегії суддів, тимчасове обмеження ОСОБА_10 у праві виїзду за межі України стимулюватиме боржника до виконання рішення Сихівського районного суд м. Львова від 23 жовтня 2023 року про стягнення з неї заборгованості в розмірі 1309929.60 грн. та 13099.60 грн. судового збору, обмеження боржника у праві виїзду за межі України є виправданим, справедливим щодо стягувача ОСОБА_4 , оскільки обставини, що встановленні апеляційним судом при розгляді справи свідчать про ухилення боржника від виконання покладених на неї судовим рішенням обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. підтверджено належними та допустимими доказами ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Сихівського районного суд м. Львова від 23 жовтня 2023 року про стягнення з неї заборгованості в розмірі 1309929.60 грн. та 13099.60 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак подання приватного виконавця підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка Арсена Мохаммеда задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26 липня 2024 року скасувати та ухвалити постанову, якою подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка Арсена Мохаммеда задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , виданий 01.09.2022 року, у праві виїзду за межі України до виконання нею рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року у справі №450/3443/17.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена (у зв`язку із перебуванням у відпустці одного з членів колегії суддів) 25 листопада 2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк