Номер провадження: 22-ц/813/4184/24
Справа № 494/2177/23
Головуючий у першій інстанції Панчишина А.Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на рішення Березівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Панчишина А.Ю. 27 грудня 2023 року у м. Березівка Одеської області, -

встановила:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , позивач є непрацездатним, досяг пенсійного віку (74 роки), отримує пенсію військового довічно, розмір якої складає 12024 грн., інших доходів не має. На праві власності у ОСОБА_2 є квартира, в якій він проживає з дружиною, рухоме майно відсутнє. Крім того, на час звернення до суду позивач важко хворів і догляд за ним здійснює непрацездатна, також хвора дружина - ОСОБА_3 . Усю свою пенсію ОСОБА_2 витрачає на купівлю ліків, вартість яких дуже висока, та на комунальні послуги. На продукти харчування, памперси, предмети гігієни, реабілітолога, кошти у ОСОБА_2 відсутні. Розмір пенсії дружини складає 3536,77 гри. Субсидії не отримують, пільг не мають.

Крім сина, у позивача є донька, яка тимчасово мешкає у Польщі і вона надає незначну допомогу. На утриманні у неї неповнолітній хворий син, який також потребує догляду.

ОСОБА_2 зазначав, що відповідач є здоровим та працездатним, дітей не має, аліменти будь-кому не сплачує. З травня 2023 року стосунки між сторонами погіршились, син перестав спілкуватись з батьками, на телефонні дзвінки не відповідає, та ні матеріально, ані морально не підтримував батька та матір.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на своє утримання аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року та довічно.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 27.12.2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року та довічно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції належним чином не сповістив відповідача про час та місце розгляду справи, чим порушив норми матеріального права, а щодо заяви ОСОБА_1 від 25.12.2023 року, у якій останній визнає позовні вимоги, то, на думку апелянта, неможливим є встановлення надходження цієї заяви до суду, адже на ній відсутній ЕЦП відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять жодних належних доказів того, що усю свою пенсію позивач ОСОБА_2 дійсно витрачає на купівлю ліків та на комунальні послуги, тоді як на продукти харчування, памперси, предмети гігієни, реабілітолога, кошти у ОСОБА_2 відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.1974 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області 22.12.1974 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.11.2023 року.

З копії довідки про доходи, виданої відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 09.10.2023 року та копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого Пенсійним фондом України 11.06.2009 року, вбачається, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку ГУ ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років, розмір пенсії щомісячно складає 12024,65 грн.

Згідно довідки КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №606 від 04.10.2023 року, пенсіонер ОСОБА_2 перебуває на обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба 3 ст., ступ.3 р.-4. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз СН1. Стан після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (31.12.2022 року). Лівобічний геміпорез.

Таким чином, на підставі вказаних доказів вбачається, що ОСОБА_2 є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком.

Разом із тим, колегія суддів не приймає, у якості доказів, посилання ОСОБА_2 у позовній заяві на обставини непрацездатності його дружини ОСОБА_3 , наявність у неї захворювань та розмір її пенсійного забезпечення, оскільки вказані факти не відносяться до предмету доказування у даній справі, та були предметом позову у цивільній справі № 494/2175/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 27.12.2023 року у справі № 494/2175/23 позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року та довічно.

Вказане судове рішення на час розгляду даної справи не набрало законної сили, оскільки було оскаржене у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Згідно ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Особа потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, - така норма закріплена в ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України.

У ч. 1 ст. 202 СК України передбачені підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків: повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Одночасно, аліментні зобов`язання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: мати або батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Отже, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом.

Потреба матеріальної допомоги (нужденність) полягає в тому, що батьки не мають можливості забезпечити своє гідне існування у зв`язку з відсутністю пенсій (допомоги) чи їх низького розміру, а також у зв`язку із відсутністю у них інших джерел існування.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

При цьому сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Згідно з чинним законодавством, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому, при вирішенні відповідних спорів необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Також, відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат має бути прийнята до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.

На вказану обставину посилається у своєму позові і сам ОСОБА_2 , зазначаючи, що має дочку, яка тимчасово мешкає у Польщі, та надає матеріальну допомогу позивачу.

Одночасно, колегією суддів враховується, що відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-XIV в редакції від 20.01.2018 року, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2023 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2023 року - 2093,00 грн.

Із наданої ОСОБА_2 довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір його пенсії є 12024,65 грн.

Таким чином, доведеним є той факт, що на момент розгляду даної справи позивач отримує пенсію у розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Однак, враховуючи факти, які були встановлені судом апеляційної інстанції - зокрема те, що ОСОБА_2 переніс тяжке захворювання (інсульт), втратив можливість пересуватись, має ще низку захворювань, є особою похилого віку, а відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку та має матеріальну можливість надавати допомогу батьку, то колегія суддів доходить до висновку про наявність у суду першої інстанції правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення даного позову, а саме з 17.11.2023 року та довічно.

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції належним чином не сповістив відповідача про час та місце розгляду справи, а заява ОСОБА_1 від 25.12.2023 року, у якій останній визнає позовні вимоги, не підписувалась відповідачем, оскільки на підтвердження вказаних доводів ОСОБА_1 не надано жодного доказу. В матеріалах справи міститься довідка про доставку SMS повідомлення від 30.11.2023 року про сповіщення ОСОБА_2 про слухання справи, призначеної на 27.12.2023 року на 08:30 год. (а.с. 22).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Березівського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення..

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 27 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе