Справа № 404/6342/24
Провадження № 2/390/829/24
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду

"26" листопада 2024 р. Суддя Кіровоградський районний суд Кіровоградської області квітка О.О. розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, буд. 23/16) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання,

встановив:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла цивільна справа за позовом КП «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2024 року встановлено, що вказана справа, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, належить до підсудності Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, оскільки відповідач зареєстрована на території Кропивницького району.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, судом встановлено, що вказана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом

У статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

З аналізу позовної заяви, предметом позову є несплата внесків на утримання майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за експлуатаційні послуги має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання водопостачання та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, розгляд цієї справи територіально не підсудний Кіровоградському районному суду Кіровоградської області, а в разі прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) воно підлягає скасуванню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що місцезнаходженням нерухомого майна не є територія, на яку поширюється юрисдикція Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, а тому справа не підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області і підлягає передачі на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда за місцезнаходженням нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 30, 31 ЦПК України, суд

постановив:

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання передати на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Передати справу на розгляд Кіровського районного суду м. Кіровограда не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Квітка