КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/1525/2024
Справа № 756/6969/23
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 , подану представником Цимбалюком Михайлом Григоровичем , про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Цимбалюком Михайлом Григоровичем , на рішення Оболонського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Шевчука А.В. в м. Київ 17 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В червні 2023 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 124161,80 грн. та судові витрати.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 124161,80 грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника Цимбалюка М.Г. , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 27 травня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 повідомила про попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 15000 грн., і що остаточні розрахунки будуть надані суду у встановленому порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року апеляційну скаргу задоволено. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову. Позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50164,57 грн. В решті позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

04 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 в особі представника Цимбалюка М.Г. подала до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилалася на те, що питання про стягнення витрат на правову допомогу було ініційоване нею ще під час подання до суду апеляційної скарги, а докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надаються в якості додатків до цієї заяви.

Вказувала, що оскільки в суді апеляційної інстанції було надано правничої допомоги на суму в розмірі 12000 грн., то правомірним є заявити про стягнення витрат саме в розмірі 12000 грн.

Посилаючись на те, що копію постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року отримано представником відповідача 28 вересня 2024 року, тобто у вихідний день, просила визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд враховує, що розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

02 жовтня 2024 року копія постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року була направлена на адресу учасників справи електронною поштою.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача про те, що до отримання копії постанови вона не знала і не могла знати про її існування, є обгрунтованими, а відтак клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалювалось в порядку письмового провадження без виклику сторін та призначення судового засідання, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув дане питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від АТ КБ «ПриватБанк» не надійшло.

Вирішуючи заяви про ухвалення додаткового рішення по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Питання про судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, апеляційним судом в постанові від 27 вересня 2024 року не вирішувалось.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені в додатковій постанові Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та зазначено, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Водночас, в постанові Верховного Суду від 20 липня 2021 року в справі № 922/2604/20 викладено правовий висновок, згідно якого відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Із матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі відповідачем повідомлялося, що вона очікує понести витрати, пов`язані з правничою допомогою при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 15000 грн., і що остаточні розрахунки будуть надані суду у встановленому порядку.

До заяви про ухвалення додаткового рішення надано:

копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 14 від 21 червня 2023 року, укладеного Адвокатським об`єднанням «Ординат Цимбалюк Скуба» з ОСОБА_1 , за умовами якого предметом даного договору є надання адвокатським об`єднанням правничої (правової) допомоги в рамках цивільної справи № 756/6969/23 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості. Згідно п. 1.4 договору, правнича (правова) допомога за цим договором вважається наданою адвокатським об`єднанням з моменту підписання акту прийому-передачі надання правничої (правової) допомоги (наданих послуг). Клієнт зобов`язаний підписати акт та повернути один примірник акту адвокатському об`єднанню протягом 5 робочих днів з моменту його отримання. Згідно п. 3.1 договору, сторони погодили, що вартість послуг за договором складатиме 20000 грн., оплата здійснюється поетапно: 1000 грн. за ознайомлення з матеріалами справи, 2000 грн. вартість однієї години роботи адвоката по справі (розробка позиції, підготовка процесуальних документів, участь в судовому засіданні тощо), загальний порядок (не виключний) здійснення розрахунків, а саме, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвокатського об`єднання протягом 5 календарних днів з моменту направлення адвокатським об`єднанням рахунку клієнту на його електронну адресу;

копію акту здачі-прийому наданих послуг, укладеного Адвокатським об`єднанням «Ординат Цимбалюк Скуба» з ОСОБА_1 про те, що цим актом сторони підтверджують, що передабччені п. 1.1 договору № 14 від 21 червня 2023 року умови було своєчасно та належним чином надані виконавцем у період з 21 червня 2023 року по 27 вересня 2024 року включно у повному обсязі на загальну суму 20000 грн. згідно з умовами п. 3.1 цього договору. Виконані дії та підготовлені документи: ознайомлення з матеріалами справи - 0,5 год., відзив на позовну заяву - 2 год., клопотання про проведення почеркознавчої експертизи - 0,5 год., участь в судовому засіданні - 1 год., апеляційна скарга, направлення - 4 год., додаткові пояснення, направлення - 2 год.;

копію розрахункової квитанції № 30 від 01 жовтня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 сплачено на користь адвокатського об`єднання 20000 грн.;

докази направлення даної заяви іншим учасникам справи.

Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу 12000 грн., понесених відповідачем за складання адвокатом апеляційної скарги та додаткових пояснень до апеляційної скарги, підтверджений належними та допустимими доказами, такі витрати відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.

Визначаючи пропорційність розподілу судових витрат на правничу допомогу, апеляційний суд враховує, що за наслідками апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено на 40 %, про що було зазначено і в постанові Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року.

Отже, витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 7200 грн., що становить 60 % витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем в апеляційному суді.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідачем було укладено з адвокатським об`єднанням договір про надання правничої (правової) допомоги, в якому сторони обумовили надання відповідачу правової допомоги, визначили розмір адвокатського гонорару, склали акт здачі-прийому наданих послуг, які відповідачем було сплачено в повному обсязі, про що надано розрахункову квитанцію, в апеляційній скарзі відповідач завчасно повідомила, що остаточні розрахунки будуть надані суду у встановленому порядку, і після отримання копії постанови відповідач протягом п`яти днів звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, стягнувши судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем в апеляційному суді, з позивача пропорційно до задоволення апеляційної скарги в розмірі 7200 грн.

Керуючись ст. 7, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити та поновити ОСОБА_1 цей строк.

Заяву ОСОБА_1 , подану представником Цимбалюком Михайлом Григоровичем , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ вул. Грушевського 1-д ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 7200 грн.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.