Номер провадження: 22-ц/813/5670/24
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс",

третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року,

за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про скасування рішення державного реєстратора, за участю третьої особи - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Консалт Солюшенс» про скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, в обґрунтування позову зазначає, що 15.11.2021 року позивач ознайомився з інформацією розміщеною на офіційному сайті Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, з яких стало відомо, що приватним нотаріусом були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме щодо квартири загальною площею 63,2 кв.м та житловою площею 37,6 кв.м, яка складається з трьох житлових кімнат, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку позивач набув у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калініченко О.В 19.03.2008, за реєстровим № 309, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів. Вказана квартира є предметом договору іпотеки від 19.03.2008 року, укладеного між TOВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання умов кредитного договору № 156-0131001/ФК-08/СК. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 279867751, 13.10.2021 року внесено зміни щодо власника вище вказаного житлового будинку, а саме, власником житлового будинку стало ТОВ «Консалт Солюшенс». Підставою внесення запису, як вказано у реєстрі: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60979435 від 18.10.2021 року, приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область. Позивач посилається на те, що він вчасно виконував взяті на себе обов`язки по сплаті кредитного зобов`язання, завжди був на зв`язку з кредитором, на його поштову адресу жодного разу не надходили вимоги по оплаті зобов`язання в повному обсязі, не було попереджень про здійснення дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, про існування кредитора ТОВ «Консалт Солюшенс» позивач дізнався 15.11.2021 року, коли представники вказаної організації прийшли до позивача додому та повідомили, що його квартиру продали. У зв`язку з чим, позивач вважає проведенні дії протиправними та незаконними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки внесення даних в реєстр було раніше ніж підстава внесення що є протиправним та незаконним, незаконність реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки під час дії воєнного стану, ненадходження повідомлення від іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, відсутність дозволу органу опіки та піклування, оскільки в квартирі проживає неповнолітня дитина.

ОСОБА_2 просив суд скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Фролової Руслани Валеріївни, індексний номер: 60979435 від 18.10.2021 року, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 63,2 кв.м та житловою площею 37,6 кв.м, що складається з трьох житлових кімнат, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 22446440.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 06 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Консалт Солюшенс», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна про скасування рішення державного реєстратора відмовив.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що внесення до реєстру запису про право власності раніше ніж дата прийняття відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не порушує норми чинного законодавства України, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відбулась 13.10.2021 року, тобто, задовго до введення військового стану в Україні та внесення змін до Закону України «Про іпотеку», а отже п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» на виниклі правовідносини не поширюється,

Суд зазначив, що у вказаному іпотечному договорі сторони добровільно встановили та передбачили відповідне застереження за яким іпотекодержатель, у випадку невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, вправі самостійно, без узгодження з іпотекодавцем, задовольнити свої вимоги шляхом прийняття предмета іпотеки у власність, так, підписавши договір з відповідним застереженням, іпотекодавець погодився на його умови та зазначені умови не порушують вимоги закону. ТОВ «Консалт Солюшенс» виконало вимоги п. 61 Порядку та направляло двічі вимоги з періодичністю не менше ніж один місяць на всі відомі адреси позивача з метою належного повідомлення, використавши всі можливі способи такого повідомлення. Крім того суд першої інстанції, зазначив, що із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований в іпотечній квартирі 03.09.2008 року, тобто після укладення договору іпотеки який було укладено 19.03.2008 року, таким чином, саме позивач порушив умови договору іпотеки, оскільки незаконно (без згоди іпотекодержателя) зареєстрував у квартирі, яка є предметом іпотеки, неповнолітню дитину, чим порушив права ТОВ «Консалт Солюшенс», як нового іпотекодержателя. Суд звернув увагу, що дозвіл органу опіки та піклування є необхідним виключно для вчинення правочинів, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №868, подання заявником дозволу органів опіки та піклування не вимагається, серед підстав для відмови в державній реєстрації вказана обставина не зазначена, державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс», на підставі договору іпотеки, за своєю правовою природою є визнанням державою набуття особою права власності - рішення державного реєстратора не може вважатись правочином, а є нормативним актом індивідуальної дії, а тому, наявність факту проживання дитини в квартирі, що була предметом іпотеки, жодним чином не перешкоджає державній реєстрації прав на таке майно та не є підставою визнання правочинів недійсними. Суд не прийняв до уваги твердження позивача та його представника про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання перед ТОВ «Консалт Солюшенс» оскільки вказане суперечить матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 на момент відступлення права вимоги до ТОВ «Консалт Солюшенс» (станом на 21 липня 2020 року) мав непогашену заборгованість за кредитним договором в розмірі: заборгованість за тілом кредиту 82 813, 64 дол. США; заборгованість за відсотками 32 020, 17 дол. США, при тому, що ОСОБА_2 , було отримано кошти за договором кредиту в розмірі 88 000 дол. США, жодного доказу про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання ОСОБА_2 , та його представником не надано.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року у справі № 523/17171/23 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Консалт Солюшенс», третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про скасування рішення державного реєстратора, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 вмотивована тим, щодоговір про відступлення права вимоги є незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсними. У спірній квартирі проживає неповнолітня дитина ОСОБА_4 , згідно з вимогами, установленими статтею 19 СК України при розгляді судом спорів щодо виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обов?язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Скаржник наголошує, що на його адресу не надходило жодного повідомлення від іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто не було дотримано 30 - денного строку з дати отримання іпотекодавцем повідомлення, що не відповідає вимогам п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 27.06.2024 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , роз`яснив ТОВ «Консалт Солюшенс» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі,роз`яснити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Фроловій Руслані Валеріївні право подати до Одеського апеляційного суду пояснення у письмовій формі.

ТОВ «Консалт Солюшенс» копію апеляційної скарги отримало 20.05.2024 року та копію ухвали про відкриття провадження від 27.06.2024 року отримало 01.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від ТОВ «Консалт Солюшенс» 03.07.2024 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого відповідач зазначив, що вимога щодо недійсності договору про відступлення права вимоги не була предметом розгляду в суді першої інстанції, то вона не може бути предметом розгляду і у даному апеляційному провадженні, реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відбулась 13 жовтня 2021 року, тобто, задовго до введення військового стану в Україні та внесення змін до Закону України «Про іпотеку» та після втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (23 вересня 2021 року), таким чином, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та юридично неспроможними, позивач порушив умови договору іпотеки, оскільки незаконно (без згоди іпотекодержателя) зареєстрував у квартирі, яка є предметом іпотеки, неповнолітніх дітей, чим порушив права ТОВ «Консалт Солюшенс», як нового іпотекодержателя, позивач не надає жодних доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_2 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судову повістку отримав 01.10.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ТОВ «Консалт Солюшенс» про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, судову повістку отримало 08.07.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Від представника ТОВ «Консалт Солюшенс» надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій керуючись ст. 141, 246 ЦПК України представник відповідача заявив про необхідність розподілу судових витрат, зазначивши, що докази будуть надані разом з заявою про ухвалення додаткового рішення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення виходив з того, що згідно пункту 2.1.4. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.4. Іпотечного договору встановлено, що у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п. 4.1. цього договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступним способів, зокрема: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Суд вважав, що ТОВ «Консалт Солюшенс» виконало вимоги п. 61 Порядку та направляло двічі вимоги з періодичністю не менше ніж один місяць на всі відомі адреси позивача з метою належного повідомлення, використавши всі можливі способи такого повідомлення.

Повернення поштових конвертів на адресу відправника - іпотекодержателя з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» свідчить про недобросовісність іпотекодавця та порушення прав іпотекодержателя в очікуванні таких дій (ст. 13 ЦК України).

Суд зазначив, що саме позивач порушив умови договору іпотеки, оскільки незаконно (без згоди іпотекодержателя) зареєстрував у квартирі, яка є предметом іпотеки, неповнолітню дитину, чим порушив права ТОВ «Консалт Солюшенс», як нового іпотекодержателя.

Наявність факту проживання дитини в квартирі, що була предметом іпотеки, жодним чином не перешкоджає державній реєстрації прав на таке майно та не є підставою визнання правочинів недійсними. Оскаржувана реєстраційна дія жодним чином не могла порушувати права дітей.

Суд не прийняв до уваги твердження позивача та його представника про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання перед ТОВ «Консалт Солюшенс», оскільки вказане суперечить матеріалами справи і жодного доказу про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання ОСОБА_2 , та його представником не надано.

Суд зазначив, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відбулась 13.10.2021 року, тобто, задовго до введення військового стану в Україні та внесення змін до Закону України «Про іпотеку», а отже п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» на виниклі правовідносини не поширюється.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №156-0131001/ФКІП-08, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 88000 дол. США під 11,6 % річних, строком до 18.03.2039 року. Вказані кредитні кошти мале цільове призначення - для придбання квартири АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань з повернення кредитних коштів, 19 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 156-013001/ZФ KВІП-08, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калініченко О.Ш. за № 313.

Предметом іпотеки за вказаним договором виступило нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира під номером АДРЕСА_3 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», Акціонерним товариством «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язання ТОВ «Укрпромбанк» на користь AT «Дельта Банк», тому AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19.03.2008 року та іпотечному договору № № 156-013001/ZФКІП-08 від 19.03.2008 року.

24 червня 2020 року проведено електронний аукціон за лотом № GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитний договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA- 2020-06-12-000019-b.

21 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., та зареєстрованим в реєстрі № 236. За змістом пункту 1 цього договору банк відступає новому кредитору належні банку права вимоги до боржників зазначених у додатку № 1 договору, в тому числі, права вимоги до правонаступників боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

За змістом пункту 2 договору новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами (кредитними, поруки, іпотеки тощо), включаючи: право вимагати належного виконана» боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплат процентів, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорам право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс, 3,0%, річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань я основними договорами, вимоги, які випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників тощо. Права кредитора за основними договорами перейшли до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

За змістом пункту 91 Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги 21.07.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_2 , за кредитним договором № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19 березня 2008 року, іпотечним договором № 156-013001/ZФKВІП-08 від 19.03.2008 року.

Відповідно до п. 36 Додатку № 2 до договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року заборгованість ОСОБА_2 на момент відступлення права вимоги до ТОВ «Консалт Солюшенс» складає: заборгованість за тілом кредиту 82 813,64 дол. США; заборгованість за відсотками 32020,17 дол. США; заборгованість по комісіям 28477, 24 грн.

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 60979435 від 18.10.2021 року, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 63,2 кв.м та житловою площею 37,6 кв.м, що складається з трьох житлових кімнат, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22446440 за ТОВ «Консалт Солюшенс».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 зазначеного Закону).

Згідно статті 7 Закону України «Про іпотек» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Пунктом 2.1.4 укладеного між сторонами іпотечного договору від 19 березня 2008 року передбачено, що іпотекодержатель має право у випадку невиконання основного зобов`язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

За змістом пункту 4.3. Іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог Іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4. цього договору.

Пунктом 4.4. Іпотечного договору встановлено, що у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п. 4.1. цього договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступним способів, зокрема: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Позивач ОСОБА_2 , уклавши іпотечний договір від 19.03.2008 року, погодився із його умовами.

З урахуванням умов укладеного між сторонами іпотечного договору, зокрема пунктом 4.4. іпотечного договору, яким передбачено можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань у порядку, передбаченому статтею 37 Законом України «Про іпотеку», відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" мало право у досудовому порядку задовольнити свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки на підставі вказаного застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як на підставу для скасування рішення державного реєстратора Стаднік І.О. у позовній заяві посилалася на те, що застереження не може бути підставою для позасудового звернення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; зазначає про не надходження жодного повідомлення від іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки; необхідність врахування положень Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»; порушення прав дитини.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом положення ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону.

Відповідно до пункту 18 Порядку вбачається, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Як встановлено ч. 13 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

З вищевказаного вбачається, що внесення до реєстру запису про право власності раніше ніж дата прийняття відповідного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не порушує норми чинного законодавства України, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1)засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами).

Пунктом 6.7 Іпотечного договору передбачено, що всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 490/3505/17 викладено висновок про те, що поштові конверти з адресою відправника повернулися на адресу останнього з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Отже, позивач цих відправлень не отримала, що в свою чергу свідчить про недобросовісність іпотекодавця та порушення прав іпотекодержателя в очікуванні таких дій (стаття 13 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19.03.2008 року, новим кредитором та іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс» на адресу боржника та іпотекодавця ОСОБА_2 були направлені вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, які останній двічі не отримав, при цьому повідомлення надсилалися як за адресою зазначеною ОСОБА_2 , в договорі кредиту (іпотеки) АДРЕСА_4 , так і за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 (а.с. 64-71).

Із матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2021 року та 08.02.2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» на адресу боржника та іпотекодавця ОСОБА_2 направляло листи-вимогу відповідно до яких, ТОВ «Консалт Солюшенс» повідомило ОСОБА_2 щодо придбання права вимоги заборгованості за кредитним договором № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19.03.2008 року та іпотечним договором від 19.03.2008 року та повідомило, що станом на 21.07.2020 року заборгованість за кредитним договором № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19.03.2008 року становить 115864 дол. США 50 центів. Наявність зазначеної заборгованості підтверджує порушення умов кредитного договору та невиконання зобов`язання за договором іпотеки, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 4 договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калініченко О.В. 19 березня 2008 року, за реєстровим № 313, за вибором Іпотекодержателя. ТОВ «Консалт Солюшенс» відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимагало негайного у 30-денний термін повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 156-0131001/ФКВІП-08 від 19.03.2008 року та роз`яснило наслідки невиконання вимоги у вигляду набуття іпотекодержателем права на предмет іпотеки на підставі передбачених розділом 4 іпотечного договору застережень та ст. 37 та/або ст. 38 Закону України «Про іпотеку», на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателем.

Зазначені вище листи-повідомлення направлялися двічі як за адресою зазначеною ОСОБА_2 в договорі кредиту (іпотеки) АДРЕСА_4 , так і за місцем його реєстрації АДРЕСА_1 рекомендованими поштовими відправленнями на яких зазначалося «вимога відп. до ст.ст. 37,38 ЗУ «Іпотеку» № БД 1044», «вимога відп. до ст.ст. 37,38 ЗУ «Іпотеку» від 08.02.2021 № БД1062», та які повернулися «за закінченням терміну зберігання».

Наведене свідчить про те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» виконані вимоги щодо направлення боржнику та іпотекодавцю ОСОБА_2 повідомлення про усунення порушень кредитного договору з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений іпотечним договором спосіб.

ТОВ «Консалт Солюшенс» дотрималося порядку визначеного сторонами в іпотечному договорі від 19.03.2008 року як універсальному регуляторові сторін, та вимог п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» виконало вимоги п. 61 Порядку та направляло двічі вимоги з періодичністю не менше ніж один місяць на всі відомі адреси позивача з метою належного повідомлення, використавши всі можливі способи такого повідомлення. Повернення поштових конвертів на адресу відправника - іпотекодержателя з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» свідчить про недобросовісність іпотекодавця та порушення прав іпотекодержателя в очікуванні таких дій (ст. 13 ЦК України).

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги твердження позивача про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання перед ТОВ «Консалт Солюшенс», оскільки ОСОБА_2 на момент відступлення права вимоги до ТОВ «Консалт Солюшенс» (станом на 21 липня 2020 року) мав непогашену заборгованість за кредитним договором в розмірі: заборгованість за тілом кредиту 82 813, 64 дол. США; заборгованість за відсотками 32 020, 17 дол. США, при тому, що ОСОБА_2 , було отримано кошти за договором кредиту в розмірі 88 000 дол. США. Жодного доказу про належне та своєчасне виконання грошового зобов`язання ОСОБА_2 не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення державного реєстратора підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що на час реєстрації в спірній квартирі проживала дитина і відсутній висновок органу опіки та піклування не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрований в іпотечній квартирі 03.09.2008 року, тобто після укладення договору іпотеки від 19.03.2008 року.

Реєстрація права власності, у відповідності до іпотечного договору, без попередньої згоди органу опіки та піклування не є безумовним підтвердженням існування підстав для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнано недійсним, якщо його вчинено батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої подано позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових права дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо житлового приміщення.

На момент укладення іпотечного договору, який містить застереження про перехід права власності, малолітня дитина ОСОБА_4 у спірній квартирі зареєстрований не був, водночас, реєстрація права власності у позасудовому порядку не є правочином, а є наслідком укладеного договору та порушення зобов`язання - актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на викладене, відсутність дозволу органу опіки та піклування на проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності на нерухоме майно не вказує на протиправність вчинення реєстраційних дій та порушення прав малолітньої дитини, та відповідає нормам матеріального права.

Судом першої інстанції надана належна оцінка доводам позивача щодо застосування положень п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» до правовідносин сторін.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Отже реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Консалт Солюшенс» на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» відбулась 13.10.2021 року, тобто, задовго до введення військового стану в Україні та внесення змін до Закону України «Про іпотеку», а отже п. 5-2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» на виниклі правовідносини не поширюється.

Посилання скаржника на те, що договір відступлення права вимоги є недійсним не заслуговують на увагу, оскільки таких вимог позивач не заявляв.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

В.В. Кострицький