Справа № 686/3116/24
Провадження № 2/686/2375/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

встановив:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, в обґрунтування якого вказав, що перебував із відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 1993 року, який розірвано згідно рішення суду від 03.02.2020. За час перебування шлюбі позивачем та відповідачем спільно набуто майно, а саме, тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності, кіоск площею 12,6 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачка зареєстрована як ФОП, основним видом діяльності є роздрібна торгівля, здійснює свою підприємницьку діяльність постійно, а місцем здійснення підприємницької діяльності є кіоск площею 12,6 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний кіоск є спільною сумісною власністю і в судовому порядку вирішується питання про його розподіл. З моменту розірвання шлюбу і до цього часу відповідачка вільно користується кіоском на власний розсуд. Використовує всю його площу для здійснення підприємницької діяльності, у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на отримання половини доходу, отриманого ФОП ОСОБА_2 , який вона отримала в результаті використання спільно нажитого майна з моменту розлучення 07.08.2020 по дату подання позову, на момент спільного проживання, відповідачка отримувала щомісячно чистий дохід в розмірі 20000грн., вказані кошти розподілялись порівну, з моменту розлучення (07.08.2020) по теперішній час минуло 40 місяців, відтак сума доходу яка має бути стягнута за попереднім розрахунком становить 400000грн., просить стягнути з відповідачки грошову компенсацію суми отриманого доходу фізичною особою підприємцем в розмірі 400000грн.

07.03.2024 відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, де вказала, що в позовній заяві не зазначено, що це грошова компенсація, замість чого вона має бути визнана судом, її правова природа, позивачем не надано жодного доказу щодо розміру самої грошової компенсації, просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив задовольнити в повному обсязі, суду пояснив, що на момент розірвання шлюбу, відповідачка здійснювала підприємницьку діяльність за рахунок товарів, які були придбані під час шлюбу, відповідно позивач має право на отримання половини доходів, отриманих відповідачкою за час підприємницької діяльності після розірвання шлюбу, оскільки кошти на придбання товару були витрачені під час шлюбу.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити, вказавши на необґрунтованість та безпідставність позовні вимог.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.1993, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2020 справа № 686/31789 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія НОМЕР_2 .

16.09.2020 управління торгівлі міської ради та ФОП ОСОБА_2 уклади договір № 455-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, для торгівлі непродовольчими товарами, загальною площею 12,6 кв.м. (буля обл.лікарні по АДРЕСА_1 ) терміном дії з 16.09.2020 по 02.09.2025.

Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Так, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в Постановах по справах № 6-38цс15 від 03.06.2015р., № 6-612цс15 від 01.07.2015р., № 6-2641цс15 від 16.12.2015р., і які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України обовязкові для суду, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування ст.60 СК та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що на момент розірвання шлюбу, відповідачка здійснювала підприємницьку діяльність за рахунок товарів, які були придбані під час шлюбу, відповідно позивач має право на отримання половини доходів, отриманих відповідачкою за час підприємницької діяльності після розірвання шлюбу, оскільки кошти на придбання товару були витрачені під час шлюбу.

Статтями 12, 77, 79, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В порушення наведених норм ОСОБА_1 не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про наявність товарів, придбаних за час шлюбу за спільні кошти, не надано жодних розрахунків отриманих відповідачем доходів після розірвання шлюбу, що унеможливило визначення суми, яка могла би підлягати стягненню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати по справі слід покласти на позивача у зв`язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 82, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 60, 61 СК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Дата складення повного тексту рішення 19.07.2024.

Суддя: