П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Київ

справа № 758/3976/24

провадження №22-ц/824/14049/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів: Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство "ОТП Банк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сологубом Сергієм Анатолійовичем,

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Гребенюк В.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором № від 31.03.2023 станом на 01.11.2023 у розмірі 140451,81 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 127715,24 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12736,57 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 31.03.2023 року відповідач уклав з позивачем кредитний договір № , згідно з яким отримав кредит в сумі 127717 грн.. Зазначає, що на виконання умов кредитного договору № від 31.03.2023 позивач свої зобов`язання виконав, кошти надав, що підтверджується меморіальним ордером № 40723847 від 31.03.2023 на суму 127 717 грн. Станом на 26.10.2023, у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 140 451,81 грн, яка складаєть із заборгованості за тілом кредиту в сумі 127715,24 грн., заборгованості за відсотками в сумі 12736,57 грн.. Добровільно повернути отримані у кредит кошти та сплатити нараховані відсотки за користування кредитними коштами відповідач не бажає, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року задоволені позовні вимоги АТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" заборгованість у розмірі 140 451 гривня 81 копійка.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" судовий збір у розмірі 3028 гривень.

28 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сологуб С.А. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ «ОТП Банк» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних доказів щодо нарахування відсотків за кредитом та первинних бухгалтерських документів, що підтверджують наявність відповідної заборгованості. Документ, який має назву «Розрахунок заборгованості за кредитним договором № », копія якого надана до позовної заяви, не є первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а по суті є довідкою.

Також апелянт зазначає про те, що сума та період заборгованості, зазначені у позові та розрахунку заборгованості є відмінними тим, що зазначені у вимозі банку про дострокове повернення кредиту.

Вказує, що пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор (банк), відповідно, до приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив порядок, умови та строк виконання основного зобов`язання. Таким чином у відповідача відсутнє право нараховувати відсотки за спірним кредитним договором після 4 жовтня 2023 року.

Також зазначає, що ОСОБА_1 зазначеної досудової вимоги від 8 листопада 2023 року не отримував, що підтверджує сам позивач, надавши відповідний трекінг Укрпошти.

14 серпня 2024 року АТ «ОТП Банк» подало до Київського апеляційного суду відзив, у якому представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року як законне і обґрунтованебез змін.

Відзив мотивований тим, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Зазначає, що оскільки ОСОБА_1 протягом 30-ти календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою, тобто до 15.12.2023, повинен був виконати умови досудової вимоги та сплатити заборгованість, але не виконав умови досудової вимоги, банк був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Також представник позивача зазначає, що твердження відповідача про те, що позивач незаконно нарахував відсотки після пред`явлення досудової вимоги є безпідставним з огляду на те, що сума заборгованості зазначена в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви є меншою ніж сума, яка зазначена в досудовій вимозі. АТ «ОТП Банк» не нарахував відсотки після пред`явлення досудової вимоги, а навпаки зупинив нарахування та зменшив розмір відсотків, які підлягають стягненню.

Наголошує на тому, що відповідачем не було наведено фактів того, що він не отримав досудову вимогу через поважні причини. Неотримання досудової вимоги свідчить лише про факт недобросовісної поведінки відповідача перед АТ «ОТП Банк».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 серпня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що31.03.2023 відповідач уклав з позивачем кредитний договір № .

На виконання умов кредитного договору № від 31.03.2023 позивач свої зобов`язання виконав, кошти надав, що підтверджується меморіальним ордером № 40723847 від 31.03.2023, на суму 127 717 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 26.10.2023 у відповідача виникла заборгованість за кредитом на суму 140 451,81 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит; позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів; у свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, має заборгованість по тілу кредиту та нарахованим відсоткам, така підлягає стягненню з останнього в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Установлено, що 31.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 127 717 грн. на споживчі цілі. Позичальник повинен повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 31.08.2028 .

Надання кредитних коштів ОСОБА_1 в розмірі 127 717,00 грн.підтверджується меморіальним ордером № 40723847 від 31.03.2023 і не заперечується самим відповідачем, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 20.00% річних.

Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів (п.1.3 кредитного договору).

Установлено, що позичальник свої зобов'язання не виконував, кредит не повертав, відсотки за користування грошовими коштами не сплачував.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.10.2023 у позичальника наявна заборгованість у сумі 140 451,81 грн, яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 127 715,24 грн.; суми заборгованості за відсотками - 12 736,57 грн.

08.11.2023 на адресу ОСОБА_1 позивачем була направлена вимога про дострокове стягнення заборгованості, яка 23.11.2023 була повернута відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (а.с. 33-36).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконує, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про дострокове стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що кредитор, пред'явивши вимогу до позичальника про дострокове повернення кредиту, змінив строк виконання грошового зобов'язання, після чого позбавлений права нараховувати відсотки у розмірі, передбаченому умовами договору, разом з тим продовжував нараховувати відсотки, є безпідставними і не відповідають встановленим обставинам.

Відповідно до Правил Кредитування (публічні), редакція діє з 31.03.2023, затвердженою наказом АТ «ОТП Банк» № 51 від 23.03.2021, передбачено, що дані Правила кредитування є невід`ємною частиною укладених фізичними особами з АТ «ОТП БАНК» наступних договорів: кредитного договору /договору про надання споживчого кредиту та про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток/договору про надання споживчого кредиту/договору про споживчий кредит (розділ 2.1. Правил).

Відповідно до п. 15.1. Правил кредитування, у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором понад 1 календарний місяць, сторони домовились, що позичальник вважається таким, що допустив істотне порушення умов кредитного договору, в зв`язку з чим позичальник зобов`язаний погасити боргові зобов`язання в повному розмірі та в строки відповідно до п. 15.2. Правил.

Відповідно до п. 15.2. Правил кредитування, незважаючи на інші положення Правил, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов`язань за кредитним договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення (надалі - Вимога). При цьому, зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому настає з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги (надалі - дата отримання вимоги) та повинно бути проведено позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати отримання вимоги, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60-ти календарних днів з дати отримання вимоги.

Застереження 1: Для цілей відправки вимоги за допомогою засобів поштового зв'язку, сторони дійшли згоди, що у випадку неотримання позичальником вимоги, відправленої банком рекомендованим листом на адресу позичальника, зазначену в кредитному договорі чи іншу відому банком адресу позичальника, та повернення до банку відповідного документа поштової організації з відміткою про неотримання позичальником листа з вимогою, з будь-яких причин, зокрема ухилення позичальника від належного отримання вимоги, з інших причин, тощо. Вимога вважається отриманою позичальником на 7-й календарний день з дати відправки вимоги.

Виконання боргових зобов'язань в цілому, у випадку неотримання позичальником вимоги, повинно бути проведено позичальником протягом 30-ти календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з моменту, коли вимога вважається отриманою.

Як убачається з матеріалів справи, АТ «ОТП Банк» 08.11.2023 було направлено ОСОБА_1 , на адресу, зазначену останнім у договорі кредиту, вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № від 31.03.2023.

23.11.2023 досудова вимога була повернута відправнику, причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання.

Виходячи з умов, укладеного між сторонами договору кредиту, а також Правил кредитування, направлена банком вимога вважається отримана позичальником 15 листопада 2023 року.

Всупереч умовам договору позичальник протягом 30 днів вимогу банку не виконав, заборгованість не сплатив.

Оскільки строк виконання зобов'язання вважається таким, що настав 15 грудня 2023 року, кредитор вправі був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному умовами договору, до 26.10.2023, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Зважаючи на те, що позичальник вимогу банку не виконав, кошти не повернув, банк вправі пред'явити в судовому порядку вимоги до позичальника про дострокове повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих станом на 26.10.2023 відсотків за користування грошовими коштами.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позивачем до позовної заяви наданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дату здійснення платежу боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом.

Відповідач, заперечуючи наданий позивачем розрахунок, належних та допустимих доказів на його спростування, а також на підтвердження виконання ним своїх обов'язків щодо повернення кредиту та сплати відсотків, суду не надав.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія судів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б могли спростувати вимоги позивача.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного м. Києва від 28 травня 2024 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Сологубом Сергієм Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус