Справа № 298/318/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

за участі секретаря - Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Брітова Емілія Артурівна, на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року (повний текст рішення складено 01.03.2024, головуючий суддя Тарасевич П.П.) у справі № 298/318/23 за позовом Органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року Орган опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на первинному обліку служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради перебуває дитина, залишена батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає зі співмешканцем (батьком дитини) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана родина з 19.11.2020 перебувала на обліку служби у справах дітей Великоберезнянської райдержадміністрації як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, і проживає в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Родина передана на відповідний облік службі у справах дітей Великоберезнянської селищної ради.

Розпорядженням селищного голови Великоберезнянської селищної ради від 08.06.2021 № 122 вилучено у ОСОБА_1 її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі ОСОБА_5 повернутий на виховання матері, відповідно до розпорядженням селищного голови від 06.09.2021 № 165.

Розпорядженням селищного голови від 08.06.2021 № 123 влаштовано ОСОБА_6 до КНП «Обласний будинок дитини» у м. Сваляві, де дитина знаходиться на час звернення із цим позовом.

З моменту влаштування ОСОБА_3 до дитячого будинку та до дня звернення із позовом, мати та батько дитини жодного разу не відвідали свого сина ОСОБА_6 , участі у вихованні не приймали, станом його здоров`я не цікавилися, що стверджується листом КНП «Обласний будинок дитини» від 04.01.2023.

На ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово було складено адміністративні протоколи, зокрема: за ст. 184 ч.1 КУпАП, ст. 127 ч.1 КУпАП,ст. 44-3 ч.2 КУпАП, ст. 175-1 ч.1 КУпАП, ст. 178 ч.1 КУпАП,їни, ст. 173 КУпАП.

Мати дитини ОСОБА_1 не працює, батько ОСОБА_2 офіційно непрацевлаштований, іноді має тимчасові заробітки.

З батьками дитини неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання ними батьківських обов`язків, підтримання чистоти та порядку в будинку, недопущення зловживання спиртними напоями.

Працівники служби у справах дітей селищної ради та інспектор сектору ювенальної превенції Великоберезнянського ВП періодично відвідують дану родину. При відвідуванні встановлено, що у будинку холодно, брудно, не прибрано. В кімнаті погане повітря. Недостатня кількість продуктів харчування, засобів гігієни. Повторно родину відвідано 09.02.2023. Умови проживання не покращились.

Позивач вказував, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської селищної ради від 07.02.2023, така комісія, враховуючи вищевказані обставини та висновок служби у справах дітей селищної ради, вважала доцільним позбавити батьківських прав батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на дані обставини та норми СК України, позивач просив позбавити відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав батьків відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати малолітнього ОСОБА_3 органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області з метою влаштування його до сімейних форм виховання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.02.2024 позов Органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради - задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Передано малолітнього ОСОБА_3 органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави 2684 гривень судового збору.

Короткий зміст апеляційної скарги

На це рішення суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Брітова Е.А., подали апеляційні скарги, котрі є тотожними за своїм змістом. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову Органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради.

Апеляційні скарги мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, які саме обставини передували взяттю на облік малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах і проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків; у справі відсутні повідомлення про виявлення дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах та документація, якою зафіксовано оцінку рівня безпеки дитини та факти перебування дітей у складних життєвих обставинах; до справи не надано копій повідомлень чи відомостей про те, як відбулося виявлення малолітніх дітей, які залишилися без батьківського піклування та на підставі яких видано розпорядження селищного голови Великоберезнянської селищної ради від 08.06.2021 № 122, яким вилучено у ОСОБА_1 її малолітніх дітей. У справі відсутні довідки про проведення профілактичних бесід з батьками та акти обстеження умов проживання, які передували вилученню цих дітей. У справі відсутні повідомлення про необхідність явки до служби у справах дітей з метою вирішення подальшої долі цих малолітніх дітей. У висновку комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської селищної ради від 07.02.2023 про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, не з`ясовано думку батьків, не долучено доказів їх повідомлення про час та місце засідання цієї комісії, чи відомостей про відмову від участі в засіданні такої комісії. До справи не надано актів обстеження умов проживання відповідачів після взяття на облік малолітніх дітей, як дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах і проживають у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зокрема, які б передували листопаду 2020 року, при вилученні дітей у матері у червні 2021 року та при поверненні малолітнього сина ОСОБА_4 його матері на підставі розпорядження селищного голови від 06.09.2021 № 165. Вважають, що наявність актів обстеження умов проживання від 13.10.2022 та від 09.02.2023 є недостатніми для об`єктивного, повного, послідовного висвітлення обставин, у зв`язку з якими виникла доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхнього сина ОСОБА_3 . Вказують, що у справі відсутні відомості про те, до якого саме акту додатками є фото на аркушах справи 80-89, дату їх здійснення. Посилаються на те, що у будинку планувався ремонт, деякі речі були в неналежних місцях, відповідачку зненацька застали під час прибирання, представником позивача взято поганий ракурс для фото. Зазначають, що у будинку є пічне опалення, додатково обігрів здійснюється електричними обігрівачами, водопостачання, воду для готування та гігієни відповідачі беруть з криниці. Скаржники заперечують обставину щодо зловживання алкогольними напоями, оскільки до справи не надано відомостей про перебування їх на обліку в лікаря нарколога чи проходження лікування з приводу алкогольної залежності. ОСОБА_1 вказує, що займається домогосподарством, водить і забирає іншого сина зі школи, готує, виконує домашню роботу, влаштуватися на роботу не має змоги, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином та хворим батьком. ЇЇ цивільний чоловік ОСОБА_2 працює неофіційно, приносить додому кошти для забезпечення сім`ї. ОСОБА_1 вважає, що має можливість покращити побутові умови, а рішення суду про позбавлення батьківських прав є передчасним. Посилається на те, що у відповіді з медичного закладу зазначено неправду про те, що дитина при вилученні була у важкому стані, голодна та брудна. Вказують, що встановити чи покращився стан здоров`я малолітнього ОСОБА_3 під час перебування у КНП «Обласний будинок дитини» неможливо, оскільки до матеріалів справи не надано медичну документацію і даних про стан здоров`я дитини за час перебування у цьому закладі. Останнє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося у 2021 році, надалі відомості про вчинення нею адміністративних правопорушень - відсутні. Змоги відвідати сина ОСОБА_3 у ОСОБА_1 не було, оскільки вона вдома доглядає за хворим батьком, піклується про старшого сина, займається домашнім господарством, а її цивільний чоловік ОСОБА_2 кожного дня працює. Посилаються на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який допускається тоді, коли змінити поведінку батьків неможливо, а факт заперечення відповідачами проти такого позову, подання апеляційних скарг свідчить про їх інтерес до дитини.

Позиція інших учасників справи

У відзивах на апеляційні скарги Орган опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін. Зокрема вказує, що на звернення сімейного лікаря родину було відвідано працівниками Служби у справах дітей. ОСОБА_1 , побачивши працівників втекла з дитиною ОСОБА_7 до лісу, де його залишила та повернулася до працівників без дитини. Поведінка матері була неадекватною. На запитання де залишила дитину, мати відповіла, що забула. Після довгих бесід з нею, після виклику поліції через пів години дитину було знайдено і доставлено у районну лікарню, про що свідчить відповідний лист у матеріалах справи. Дитина була в поганому стані з великою втратою ваги та багатьма діагнозами. У зв`язку з цими обставинами, було прийнято рішення про негайне вилучення дітей, внаслідок прямої загрози життю та здоров`ю. Після цього діти отримали статус дітей, залишених батьківського піклування та поставлені на облік і влаштовані до закладів відповідно до їх віку. Працівники служби у справах дітей, в. о. директора Великоберезнянського центру соціальних служб та інспектор Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області відвідували родину дуже часто, у відповідь від родини лунала постійна лайка та погрози. Часті відвідування родини відповідачі не заперечують. Погрози супроводжували працівників служби щоразу, як батьки їх бачили на вулиці. Зокрема ОСОБА_2 у нетверезому стані прийшов з погрозами додому до начальника служби у справах дітей, про що 11.03.2024 подано заяву до поліції про вжиття заходів. Зазначає, що наявні у справі фото, на яких зображені умови проживання родини, зроблені 11.01.2024 у день складення останнього акту обстеження умов проживання.

Межі розгляду справи та явка учасників справи

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника апелянтів ОСОБА_8 , представника Органу опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради Шіпош І.І., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , його матір`ю є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_9 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та витягом із Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження (а.с. 6, 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , його батьками є ОСОБА_1 записана та ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Наказом служби у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації від 19.11.2020 № 11 поставлено на облік неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах і проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. (а.с. 11).

Наказом служби у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації від 19.11.2020 № 12 поставлено на облік неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах і проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.12).

Наказом служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради від 09.02.2021 № 28, у зв`язку зі зміною адміністративно-територіального устрою, взято на облік дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які опинилась у складних життєвих обставинах і проживають у сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків, як таких, що змінили місце проживання (перебування) та взяті на облік за новим місцем проживання (перебування) (а.с. 18).

Наказами служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради від 08.06.2021 № 29-п та № 30-п ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відомості про дітей внесено до книги первинного обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 20, 21).

Розпорядженням селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 08.06.2021 № 122 вилучено у ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Розпорядженням селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 08.06.2021 № 123 влаштовано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повне державне утримання і виховання в КНП «Обласний Будинок дитини» міста Свалява (а.с.16).

Розпорядженням селищного голови Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 06.09.2021 № 165 повернуто ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

На підставі цього розпорядження від 06.09.2021 № 165 видано наказ служби у справах дітей Великоберезнянської селищної ради від 08.09.2021 № 9-п, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знято з первинного обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як такого, що повернутий на виховання матері (а.с. 22).

З наданої інформації КНП «Великоберезнянської лікарні» Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району від 06.09.2021 № 578/01-15 вбачається, що в дитяче відділення у супроводі поліції та працівників служби у справах дітей доставлені:

ОСОБА_4 поступив із множинними забійними гематомами тулуба та ліктьових суглобів. Забійними гематомами волосистої, частини голови. Підвивихом правого ліктьового суглобу. Був консультований неврологом, хірургом, проводилося рентгенологічне та лабораторне обстеження;

ОСОБА_10 , при огляді якого виявлено, що дитина має затримку психофізичного розвитку, не виключений дитячий церебральний параліч. Анемія II ступнею важкості аліментарного генезу. Вроджена клишоногість. Був консультований неврологом, хірургом, проводилося лабораторне обстеження. Обоє дітей були брудні, недоглянуті, голодні (а.с.50).

Із заяви ОСОБА_1 від 18.12.2020 вбачається, що така відмовилась від стаціонарного лікування відносно своєї дитини ОСОБА_3 , зі станом своєї дитини ознайомлена і всю відповідальність за стан здоров`я взяла на себе (а.с. 51).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 13.10.2022, який складено з метою обстеження умов проживання дітей в сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , комісією встановлено, що будинок електрифіковано, опалення пічне, водопостачання - колодязь; у будинку брудно, холодно, недостатня кількість продуктів харчування (запасів), гігієни. Умови для виховання та розвитку дитини неналежні. Сім`я зловживає спиртними напоями (а.с.13).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 09.02.2023, який складено з метою обстеження дітей в сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що будинок електрифіковано, отоплення камін, водопостачання - колодязь, у будинку брудно, холодно, недостатня кількість продуктів харчування, відсутні засоби гігієни. Кухня повністю розібрана. Під час обстеження ОСОБА_1 була відсутня. Умови для виховання та розвитку дитини неналежні. Сім`я зловживає спиртними напоями (а.с.14).

Відповідно до виданої Великоберезнянською селищною радою характеристики від 04.01.2023 № 06, ОСОБА_1 участі в громадському житті громади не приймає. Скарг на її поведінку від імені мешканців територіальної громади в селищну раду не поступало (а.с.23, 91).

Відповідно до виданої Великоберезнянською селищною радою характеристики від 04.01.2023 № 07 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , у громадському житті участі не приймає. Скарг на його поведінку від імені мешканців територіальної громади в селищну раду не поступало (а.с.24, 90).

З трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачається, що 20.09.2021 його було звільнено з роботи ТОВ «СІО-К» за власним бажанням (а.с.92).

Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 07.02.2023 № 113/03.119, комісією встановлено наступні обставини:

На первинному обліку служби у справах дітей Великоберезянської селищної ради перебували діти, залишені батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент складання висновку на обліку служби у справах дітей перебуває одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з моменту вилучення по сьогоднішній день перебуває на повному державному утриманні КНП «Обласний будинок дитини» м. Свалява.

З моменту влаштування дитини батьки жодного разу не навідали дитину.

ОСОБА_3 у два роки не сидів, не розмовляв, лише перебуваючи в державному закладі, його навчили їсти, сидіти, ходити.

ОСОБА_1 ніде не працює. Зловживає спиртними напоями. В будинку завжди брудно, неприємний запах, мала кількість дитячого одягу, практично відсутні продукти харчування, відсутні засоби гігієни, нема відповідного обігріву та можливості готувати їжу.

ОСОБА_2 офіційно ніде не працює, має тимчасові заробітки. Зареєстрований у Львівській області, але станом на сьогоднішній день проживає зі співмешканкою в АДРЕСА_1 .

Працівники служби у справах дітей Великоберезянської селищної ради, поліції, селищного центру соціальних служб, неодноразово відвідували дану родину, постійно проводили профілактичні бесіди, роз`яснення щодо належного виконання батьківських обов`язків, ведення господарства і т.д.

Три роки тому в цій родині померла одна дитина - втопилась у криниці.

За даними поліції на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово складались адміністративні протоколи, зокрема за невиконання батьківських обов`язків, а також інші порушення.

Враховуючи такі обставини та матеріали, комісія з питань захисту прав дитини Великоберезнянської селищної ради вважала доцільним позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26-27).

З повідомлення КНП «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації від 04.01.2023 №13 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поступив у заклад 10.06.2021 і перебуває на повному державному утриманні по теперішній час. За час перебування дитини в закладі, батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодного разу його не відвідували, участь у вихованні не приймали, станом здоров`я не цікавляться (а.с. 4).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.11.2023, який складено з метою обстеження умов проживання дітей в сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в момент обстеження будинок був зачинений (а.с. 78).

З акту обстеження умов проживання від 13.11.2023 слідує, що під час обстеження вдома нікого не було. В будинок потрапити не надалось можливості (а.с.79).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 11.01.2024, який складено з метою обстеження умов проживання дітей в сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , під час обстеження було встановлено, що будинок електрифіковано, води немає, опалення камін, у кімнаті брудно, погане освітлення, важке повітря, розкидані речі, мала кількість продуктів харчування, запасів продуктів немає. Сім`я зловживає спиртними напоями (а.с. 99).

До цього акту додано фото, на яких зафіксовано неналежні матеріально-побутові умови проживання сім`ї за вказаною адресою (а.с. 100-107). При цьому, колегія суддів зазначає, що ракурс для фото, про що вказують апелянти, не впливає на ту обстановку у будинку, яка зображена на фотографіях - бруд, поламані меблі, розкидані речі.

З наданої інформації КНП «Великоберезнянської лікарні» Великобероезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області від 17.11.2023 № 1229/01-15, вбачається що дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з народження по 08.06.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні КНП «Великоберезнянська лікарня один раз. 08.06.2021 о 16.45 год. хлопчик був доставлений в дитяче відділення працівниками соціальних служб, поліції та сімейного лікаря. Дитина поступила у занедбаному стані, брудна, голодна. Були виявлені важкі попрілості з мацерацією шкіри сідниць, шиї, що свідчило про те, що дитина давно не приймала гігієнічні ванни, не мала належного догляду. При огляді дитини було виявлено, що дитина має затримку психофізичного розвитку, не виключений дитячий церебральний параліч. Анемія II ступеню важкості аліментарного генезу. Вроджена клишоногість. Дефіцит ваги складав більше 50%. Був консультований неврологом, хірургом, проводилось лабораторне дослідження (а.с.108).

Згідно з наданою інформацією КНП «Великоберезнянський центр первинної медико-санітарної допомоги Ужгородської районної ради» від 07.12.2023 № 519/01-22, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула під нагляд сімейного лікаря АЗПСМ смт. Великий Березний зі Львівської області, де і народилась. За час перебування під наглядом сімейного лікаря, мама ОСОБА_1 на прийом до лікаря з приводу профілактичних оглядів та захворювань не зверталась. При огляді вдома, у дитини виявлено затримку психомоторного та фізичного розвитку. Від лікування в стаціонарі батьки відмовились. Матеріально-побутові умови в поганому стані. Догляд за дитиною незадовільний. Батьки на зауваження та рекомендації сімейного лікаря не реагували. Дитина вилучена соціальними службами із сім`ї у 2021 році (а.с.109).

З повідомлення КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «ДІВА МАРІЯ» Закарпатської обласної ради (колишнє КНП «Обласний будинок дитини») від 20.11.2023 № 876 слідує, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поступив у їх заклад 10.06.2021 і перебуває на повному державному утриманні по теперішній час. За час перебування дитини в закладі, батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , жодного разу її не відвідали і не телефонували, участь у вихованні не приймають, станом здоров`я не цікавляться (а.с.110).

Отже, відповідачі як з часу поступлення сина ОСОБА_7 до КНП «Обласний будинок дитини» (зараз - КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям «ДІВА МАРІЯ» Закарпатської обласної ради - з 10.06.2021 - до звернення до суду за даним позовом у лютому 2023 року, так і під час розгляду справи судом (рішення у справі ухвалено 20.02.2024) жодного разу дитину не відвідали, не телефонували, участь у вихованні дитини не приймали, станом здоров`я не цікавились. Як зазначала представник позивача, відповідачі жодного разу ні усно, ні письмово не звертались з клопотанням про повернення дитини.

Згідно з інформацією Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.12.2023 №14189/19.14-33, наданою стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №2-318/12 про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку /доходу/ на утримання і до повноліття сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10 , відповідно, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_14 , виданий 14.03.2012 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області. Виконавчого документа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 на виконанні у Турківському відділі ДВС немає, а отже відсутня заборгованість по аліментах. По виконавчому листу виданому Прилуцьким міськрайонним судом у боржника виникла заборгованість по аліментах за ухилення від сплати аліментів у зв`язку з чим на боржника накладено відповідні обтяження та обмеження (а.с. 111).

З повідомлення ВП № 2 ГУНП в Закарпатській області, вбачається що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 . притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 18.05.2021 за ст.178 ч. І. КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження; 29.08.2020 за ст.173 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження; 26.12.2019 за ст.173 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 113).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме: 06.03.2021 за ст.127.ч.1. КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження; 06.03.2021 за ст.44-3 ч.2 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження; 25.01.2021 за ст.175-1 КУпАП -накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.113).

Відповідно до постанов Великоберезнянського районного суду від 08.04.2021, від 22.07.2021, ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст.184 за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за ч.2 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення (а.с.115-116).

Постановою Великоберезнянського районного суду від 22.12.2020 ОСОБА_1 визнано винуватою за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей (а.с. 117).

З повідомлення виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 23.11.2023 № 64, довідки про склад сім`ї 23.11.2023 № 1573, та характеристики від 23.11.2023 р № 1574, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території села свого житлового будинку не має. Зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 за адресою АДРЕСА_2 , за час проживання зарекомендував себе з негативної сторони, так як зловживає спиртними напоями. Скарг з боку сусідів та жителів села не поступало, оскільки даний громадянин не проживає в с. Нижня Яблунька (а.с.119-121).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі N 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі N 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі N 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі N 461/7447/17.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява N 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, оцінивши обставини справи у сукупності, у даній справі встановлено, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його стан здоров`я; батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; до лікаря з приводу профілактичних оглядів та захворювань не зверталися; на час вилучення дитини у батьків у червні 2021 року дитина перебувала у занедбаному стані, була брудна, голодна, не приймала гігієнічні ванни, не мала належного догляду; у дитини була анемія II ступеню важкості аліментарного ґенезу; вроджена клишоногість; дефіцит ваги складав більше 50%; у дитини було виявлено затримку психомоторного та фізичного розвитку, не виключений дитячий церебральний параліч; батьки відмовлялися від лікування в стаціонарі дитини, яка потребувала лікування; батьки на зауваження та рекомендації сімейного лікаря не реагували; догляд батьків за сином був незадовільний; у цій родині померла одна дитина, оскільки втопилася у криниці; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зловживають спиртними напоями; батьки неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності, у тому числі внаслідок ухилення від виконання батьківських обов`язків за ч.1 ст.184, ч. 2 ст.184 КУпАП; відповідачі офіційно не працюють, ОСОБА_2 іноді має тимчасові нерегулярні заробітки; при цьому ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа у справі № 2-318/12 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання інших трьох дітей (сина ОСОБА_11 , дочок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ); неодноразові профілактичні бесіди щодо належного виконання відповідачами батьківських обов`язків, підтримання чистоти та порядку в будинку, недопущення зловживання спиртними напоями, результату не дали; матеріально-побутові умови сім?ї в поганому стані - неодноразовими обстеженнями умов проживання було встановлено, що у будинку, в якому проживають відповідачі холодно, брудно, не прибрано, погане повітря, недостатня кількість продуктів харчування та засобів гігієни, що було підтверджено і останнім актом обстеження умов проживання, проведеним перед ухваленням рішення судом першої інстанції; з моменту вилучення та влаштування ОСОБА_3 до дитячого будинку - з 10.06.2021 - до звернення до суду за даним позовом у лютому 2023 року, і під час розгляду справи судом (рішення у справі ухвалено 20.02.2024) жодного разу дитину не відвідали, не телефонували, участь у вихованні дитини не приймали, станом здоров`я не цікавились; відповідачі жодного разу ні усно, ні письмово не звертались з клопотанням про повернення дитини.

Наведені обставини свідчать про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яке вчиняється ними за свідомого нехтування своїми обов`язками, при доведеності винної поведінки відповідачів.

В цій справі апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки встановлено виключні обставини, а саме: ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, що виявлялось у непіклуванні про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, не забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а також встановлено, що сім`я відповідачів є явно неблагополучною, а поведінка батьків та ставлення до дитини суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_3 .

Оцінюючи обставини справи у сукупності, сам по собі факт подання апеляційних скарг адвокатом, в інтересах відповідачів, у зв`язку з наданням безоплатної вторинної правової допомоги, за встановлених обставин справи не свідчить про інтерес відповідачів до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі у справі не бажають спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулися від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Як уже зазначалось, з моменту вилучення і влаштування ОСОБА_3 до дитячого будинку батьки жодного разу не відвідали свого сина, участі у вихованні не приймали, станом його здоров`я не цікавилися, умови проживання сім?ї не змінились.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не мала змоги відвідати сина ОСОБА_3 , оскільки вдома доглядала за хворим батьком, піклується про старшого сина, займається домашнім господарством, а її цивільний чоловік ОСОБА_2 кожного дня працює - є голослівними.

Відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , мали відповідні права й обов`язки щодо дитини, повинні були нести повну відповідальність за здоров`я та психоемоційний стан дитини, чого не робили.

Доводи апеляційної скарги щодо неподання документів щодо обставин, які передували вилучення дитини у червні 2021 року (відповідні акти були додані позивачем до відзиву на апеляційну скаргу) не спростовують наданих доказів та висновків суду, що відповідачі ухиляються від виконання обов?язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_7 .

Встановлені обставини та бездіяльність відповідачів щодо неподання необхідних документів для повернення малолітнього ОСОБА_3 на виховання в сім`ю підтверджує обґрунтованість та правильність висновків суду першої інстанції про доведення позивачем належними та допустимими доказами факту самоусунення відповідачів від виконання ними обов`язків з виховання дітей.

Апеляційний суд, погоджується з доводами скарг про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, працівники служби у справах дітей, починаючи з листопада 2020 року вживали заходи стосовно відповідачів, навідувалися до відповідачів, складали акти обстеження, проводили бесіди з відповідачами, які мали достатньо часу як до моменту пред`явлення цього позову (15.02.2023), так і до ухвалення рішення у справі у лютому 2024 року, для того, щоб змінити своє ставлення до батьківства та в подальшому здійснювати батьківські обов`язки, належним чином піклуючись про фізичний і духовний розвиток дитини. Проте відповідачі не лише не змінили своєї поведінки по вихованню малолітнього ОСОБА_3 , а й продовжували вести аморальний спосіб життя, зловживати алкогольні напої, створюючи і далі загрозу для життя та здоров`я дитини, а після вилучення малолітнього ОСОБА_3 самоусунулися від виконання ними обов`язків з виховання.

Докази на підтвердження вказаних обставин належним чином оцінено у сукупності з іншими доказами у справі, зокрема висновком комісії з питань захисту прав дитини Великоберезнянської селищної ради від 07.02.2023 стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів.

У даній справі встановлено, що якнайкращим інтересам дитини не відповідає збереження зв`язків із сім`єю відповідачів, яка є особливо непридатною та явно неблагополучною, при цьому у найкращих інтересах малолітнього ОСОБА_3 буде забезпечення його розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Також за обставинами справи встановлено, що відповідачі є тими особами, поведінка та дії яких свідчать про негативний вплив на дитину та її фізичний і духовний розвиток.

Судова колегія погоджується із висновками місцевого суду про те, що у справі доведені обставини, які вказують на наявність підстав для застосування до відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків та те, що позивачем доведено, що відповідачі навмисно ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідомо нехтували своїми батьківськими обов`язками, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині вирішення вимог щодо позбавлення відповідачів батьківських прав ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для зміни чи скасування рішення в цій частині - немає.

В той же час, колегія судів зазначає, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачів солідарно на користь держави 2684 гривень судового збору, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відтак, через порушення норм процесуального права, рішення суду в частині розподілу судових витрат слід змінити, стягнувши з відповідачів на користь держави по 1342 гривні з кожного у відшкодування судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.03.2024 було відстрочено скаржнику ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 208).

У разі, коли сплату судового збору було відстрочено, питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є дискреційними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Аналогічні висновки викладені у постановах ВС від 12.03.2021 у справі N 912/1061/20, від 30.11.2022 у справі N 905/1060/21.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 20.02.2024 № 0704-24-00479 за період з 3 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків стосовно ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до відомостей про застраховану особу від 20.02.2024 за формою ОК-5, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, востаннє ОСОБА_1 отримала річний дохід в розмірі 36000 грн у 2021 році, станом на 20.02.2024 відомості щодо наявності доходу за 2022 та 2023 рік відсутні. Згідно з довідкою про неотримання допомоги від 21.02.2024 № 27, виданою заступником начальника управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні, їй не призначено ніяких видів допомог.

Оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, суд вважає можливим не стягувати з ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 368, п. 1, 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, п. т4 ст 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Брітова Емілія Артурівна - задовольнити частково.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2024 року - змінити в частині розподілу судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 1342 гривні з кожного у відшкодування судового збору за подання Органом опіки та піклування Великоберезнянської селищної ради позовної заяви.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2024 року.

Головуюча:

Судді: