ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8301/24 Справа № 205/7099/13-ц Головуючий у першій інстанції: Скрипник К. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №786784/ФЛ від 11 березня 2008 року в розмірі 1525110,92 грн., стягнуто в рівних частках судові витрати у розмірі 3441,00 грн. Згідно договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до позичальника ОСОБА_1 . При передачі кредитної справи №786784/ФЛ виконавчі листи, видані на виконання вказаного рішення, відсутні. Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції своїм листом повідомило, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень з 05.05.2014 року виконавчі листи перебували на виконанні у відділі; оскільки згідно договору встановлено, що кредит видано в доларах США, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", державним виконавцем 08.12.2014 року винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, копії яких разом із виконавчими документами були направлені на адресу ПАТ «КБ «Надра», але докази направлення не збереглись, оскільки виконавчі провадження, які завершено до 2017 року були знищені; станом на 22.12.2021 року виконавчих проваджень, де боржниками є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , у відділі не зареєстровано. Отже, заборона, встановлена Законом щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника діяла на момент винесення постанови про повернення виконавчих документів стягувачу. Положенням ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в разі повернення виконавчого документа, у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Викладене свідчить, що строк повторного пред`явлення виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом міста Дніпропетровська, не закінчився, оскільки переривався та розпочався спочатку з дня закінчення строку дії відповідної заборони, а саме з 23.09.2021. Тому ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило замінити сторону стягувача - ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому листі №205/7099/13-ц, виданому Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням віл 14 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а також видати дублікат виконавчого листа №205/7099/13-ц, виданого Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за рішенням від 14 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості (а.с. 1-8 т.2).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі, видачу дубліката виконавчого листа - задоволено. Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі по цивільній справі №205/7099/13-ц, виданому Ленінським районним судом міста Дніпропетровська, на підставі рішення від 14 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №786784/ФЛ від 11 березня 2008 року. Видано ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року, у цивільній справі №205/7099/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №786784/ФЛ від 11 березня 2008 року (а.с. 91-94 т.2).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви (а.с. 99-105 т.2).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року у справі №205/7099/13-ц було задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2008 року №786784/ФЛ в розмірі 1525110,92 грн, з яких 886988,17 грн - заборгованість за кредитом, 477458,90 грн - заборгованість за відсотками, 71246,16 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, 89417,69 грн - штраф. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» судові витрати у розмірі 3441,00 грн (а.с. 52-53 т.1).

Вказане вище заочне рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Представником ПАТ «КБ «Надра» отримано чотири виконавчі листи 25 березня 2014 року, що підтверджується письмовою розпискою на заяві ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 55 т.1).

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «КБ «Надра» відступило, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 11 березня 2008 року №786784/ФЛ, що також підтверджується витягом з додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги та копією платіжного доручення №1 від 06.07.2020 (а.с. 14-18, 19, 20 т.2).

Відповідно до листа Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2021 №16906298/4 повідомлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень з 05.05.2014 року на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості на загальну суму 1528551,92 грн; оскільки згідно договору встановлено, що кредит видано в доларах США, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиті в іноземній валюті", встановлено законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, державним виконавцем 08.12.2014 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції до 07.10.2017 року встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника) були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, копії яких разом із виконавчими документами були направлені на адресу ПАТ «КБ «Надра». Виконавчі провадження, які завершені до 2017 року були знищені; надати будь-яку інформацію не надається можливим. Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 22.12.2021 виконавчих проваджень де боржником є ОСОБА_1 у відділі не зареєстровані (а.с. 22 т.2).

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правові висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17, від яких не вбачала підстав для відступу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425.

За змістом вищевказаної постанови від 18 січня 2022 року у справі №34/425, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача - ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», поновлення строку для пред`явлення наказу від 25 травня 2012 року до виконання та видачу дубліката наказу, так як він не пред`являвся до примусового виконання, як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду цієї заяви були відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився. Зазначені обставини виключали можливість заміни стягувача правонаступником. При цьому Велика Палата Верховного Суду врахувала правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (аналогічна за змістом норма закріплена у статті 442 ЦПК України), з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу (аналогічна за змістом норма закріплена у статті 55 ЦПК України). У такому випадку приписи статті 334 ГПК України (статті 442 ЦПК України), що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу (статті 55 ЦПК України). Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 ГПК України (частині п`ятій статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) в редакції, чинній на час набрання законної сили заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року №205/7099/13-ц, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону №606-XIV у вказаній редакції передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом №1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону №1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі №905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі №5016/149/2011(17/6), в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі №553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі №521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі №344/19847/18.

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» посилається на те, що стягувачем не пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №205/7099/13-ц, виданого Ленінським районним судом міста Дніпропетровська, про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Однак, такі твердження заявника є недоведеними.

Заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року №205/7099/13-ц не оскаржувалось та набрало законної сили 25.02.2014 року, що підтверджується також відміткою на копії вказаного судового рішення (а.с. 87 т.1).

Відповідно до листа Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2021 №16906298/4, з 05.05.2014 року на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості на загальну суму 1528551,92 грн, у яких 08.12.2014 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу (а.с. 22 т.2).

Отже, в даному випадку слід виходити з необхідності дотримання річного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV, у редакції, що діяла на час набрання судовим рішенням законної сили, адже строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №205/7099/13-ц щодо боржника ОСОБА_1 після переривання (пред`явлення до виконання та повернення державним виконавцем) встановлювався по 08.12.2015 (протягом року з наступного дня після повернення виконавчих листів державним виконавцем 08.12.2014 року).

Доводи заявника про те, що строк пред`явлення виконавчого листа не пропущено, оскільки діяла заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, яка встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», - є безпідставними, оскільки заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року №205/7099/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 11 березня 2008 року №786784/ФЛ у розмірі 1525110,92 грн, і мораторію на виконання рішень про стягнення коштів у валюті не було.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» була встановлена заборона щодо примусового виконання виконавчого документу про звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи за кредитами, наданими в іноземній валюті, з урахуванням умов, передбачених цим Законом від 3 червня 2014 року №1304-VII.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 19 червня 2023 року у справі №205/7616/13-ц.

З даною заявою про заміну стягувача у виконавчому листі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось 06.02.2023 року, що підтверджується інформацією на поштовому конверті.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчих листів №205/7099/13-ц щодо боржника ОСОБА_1 , виданих 25 березня 2014 року на виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року, закінчився не пізніше 08.12.2015 року, а на час укладення 05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги строк пред`явлення виконавчих листів сплив більш ніж на чотири з половиною років; приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не ставить питання та не наводить обґрунтування про поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну його, як стягувача, у виконавчому листі №205/7099/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону №1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Виходячи з викладеного, встановивши, що заявником пропущено строк пред`явлення виконавчих листів №205/7099/13-ц щодо боржника ОСОБА_1 ; враховуючи, що у своїй заяві ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не ставить питання про поновлення вказаного строку з наданням відповідних доказів поважності причин суттєвого порушення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання; враховуючи, що суду не надано доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання після 08.12.2014 року, а мораторію на виконання рішень про стягнення коштів у валюті не було, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа №205/7099/13-ц, виданого Ленінським районним судом міста Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Колегія звертає увагу, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» уже звертався у даній справі із заявою про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання від 03.08.2021 року, яка надійшла до суду 11.08.2021 року (а.с. 62-64 т.1).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року, заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено частково. Замінено стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі у справі № 205/7099/13-ц за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В іншій частині заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено (а.с. 114-116, 175-178 т.1).

Постановою Верховного Суду від 14 липня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черкавського Ю.С. задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року в частині вирішення вимог заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»про заміну стягувача у виконавчому листі (виконавчих листах) скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»про заміну стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»у виконавчому листі (виконавчих листах) у справі №205/7099/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 223-228 т.1).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц вважала, що «висновок колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що вимоги статті 186 ЦПК України (тотожність вимог/спору) передбачена тільки для позовного провадження є неправильним, оскільки зазначена норма права застосовується і в інших видах судового провадження та стадіях процесу, а саме у наказаному провадженні, в окремому провадженні, а також при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця… Разом з тим, слід звернути увагу на те, що розділ VI ЦПК України, який врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є окремим видом судового провадження, не є окремою стадією цивільного процесу, а є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав… Отже, розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане у порядку, передбаченому законом. Тому державний/приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідним поданням, направленим на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати судове рішення. Проте це не повинні бути тотожні й аналогічні подання (заяви), які вже судом вирішені».

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11 викладено висновок про те, що «цивільним процесуальним законом не заборонено повторне звернення до суду із заявою про заміну сторони стягувача, що узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постанові від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10. Відповідно обставини, які підлягають встановленню під час розгляду такої заяви, залежать від підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги».

У заяві ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання від 03.08.2021 року, яка надійшла до суду 11.08.2021 року та у задоволенні якої відмовлено, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вказувало на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання у зв`язку з тим, що у стягувача була відсутня інформація щодо місцезнаходження та стану виконавчих листів (а.с. 62-64 т.1).

У даній заяві про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документавід 06.02.2023 року, яка надійшла до суду 16.02.2023 року, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа №205/7099/13-ц відносно боржника ОСОБА_1 не пропущений, оскільки такий строк розпочався спочатку з дня закінчення строку дії відповідної заборони (мораторію), а саме з 23.09.2021 року (а.с. 1-8 т.2).

Отже, зміст заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 03.08.2021 року, яка надійшла до суду 11.08.2021 року, та заяви від 06.02.2023 року, яка надійшла до суду 16.02.2023 року, в частині заміни стягувача у виконавчому листі та видачі дублікату виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 не свідчить про їх тотожність. Тому підстави для закриття провадження у даній справі за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 06.02.2023 відсутні.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі №205/7099/13-ц та видачу дубліката виконавчого документа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова