Справа № 212/4796/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У травні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ (далі ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ) звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача та в обгрунтування позовних вимог зазначили, що 27 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Лінеура Україна (далі ТОВ Лінеура Україна) та відповідачем укладено кредитний договір № 909531 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.2 кредитного договору № 1 товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 6000 грн., дата надання кредиту 24 липня 2020 року, строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 19 лютого 2022 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8364,65 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 5327,75 грн., простроченої заборгованості за процентами - 3036,90 грн. 24 грудня 2021 року міє ТОВ Лінеура Україна та ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ укладено договір факторингу № 02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ Лінеура Україна відступило ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу № 02-24122001 ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ набуло права грошової вимоги до відповідача. Позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 909531 від 24 липня 2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 8364,65 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на зареєстроване місце проживання, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 24 липня 2020 року між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживочого кредиту № 909531, який підписано електронним підписом відповідача (а.с.21-24).
Відповідно до умов договору, на умовах встановлених договором товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 6000 грн. (пункт 1.2).
Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредитування може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.3 договору).
Пунктом 1.4 договору визначено тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка становить 0,95 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (346,75 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у пункті 1.3 цього договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана у графіку платежів; стандартна процентна ставка складає 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у пункті 1.3 цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в п.п.1.4.1 договору для застосування зниженої процентної ставки.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 346,75 % річних; за стандартною ставкою 693,50 % річних (п.1.5 договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 7710 грн.; за стандартною ставкою 9420 грн. (п.1.6 договору).
Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 (п.2.1 договору).
Сторонами погоджено графік платежів, що є Додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 909531 від 24 липня 2020 року, у якому вказано суму кредиту 6000 грн., суму нарахованих процентів 1710 грн., разом до сплати 7710 грн. Графік підписано електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором (а.с.25).
Також, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому вказано: основні умови кредитування з урахуванням побажань клієнта: тип кредиту кредит, сума кредиту (ліміт) 6000 грн., строк кредитування 30, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту: знижена процентна ставка (застосовується у межах строку кредитування (+3дні) якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості) 346,75 % річних (0,95 % в день), стандартна процентна ставка (застосовується якщо у межах строку кредитування (+3дні) споживач не здійснить повне погашення кредитної заборгованості) 693,50 % річних (1,90 % в день), загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 1710 грн., загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 3420 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою 7710 грн., орієнтовна загальна вартість за стандартною процентною ставкою 9420 грн., реальна річна процентна ставка за зниженою процентною ставкою 346,75 %, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 693,50 %; порядок повернення кредиту, тощо (а.с.26-27).
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ Лінеура Україна, з ОСОБА_1 укладено договір № 909531 від 24 липня 2020 року і договір ідентифікований ТОВ Лінеура Україна (акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора М177) (а.с.8).
Згідно довідки ТОВ Універсальні платіжні рішення ТОВ УПР Вих. № 2833 від 30 листопада 2023 року, ТОВ Універсальні платіжні рішення надає послуги з переказу коштів в національні валюті без відкриття рахунків та операція з перерахування коштів на банківську картку є успішною та кошти по ній відправлено за відповідним призначенням: 24 липня 2020 року на суму 6000 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 (а.с.20).
24 грудня 2021 року між ТОВ Лінеура Україна та ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ укладено договір факторингу № 02-24122001 у відповідності до умов якого ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ передає грошові кошти в розпорядження ТОВ Лінеура Україна (ціна продажу) за плату, а ТОВ Лінеура Україна відступає ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (а.с.33-36).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24 грудня 2021 року ТОВ ФК Кеш ТУ ГОУ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8364,65 грн., з яких: 5327,75 грн. залишок по тілу кредиту, 3036,90 грн. залишок по відсотках (а.с.9).
З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором Вих. № б/н від 10 січня 2022 року, яка залишена відповідачем без відповідного реагування. Факт направлення письмової вимоги на адресу відповідача підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та платіжним дорученням (а.с.12-13, 15).
Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем укладено електронний кредитний договір з використанням електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором та відповідно наявність кредитних правовідносин між сторонами.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ Лінеура Україна відступило ТОВ ФК КЕШ ТУ ГОУ право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за кредитним договором № 909531 від 24 липня 2020 року.
Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконала свої зобов`язання заборгованості за договором позики № 909531 від 24 липня 2020 року, у зв`язку із чим у останньої станом на 22 червня 2023 року виникла заборгованість в сумі 8364,65 грн, з яких: прострочене тіло кредиту 5327,75 грн., прострочені відсотки 3036,90 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.7), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.207, 526, 549, 625, 626, 628, 629, 634, 938, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КЕШ ТУ ГОУ заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 909531 від 24 липня 2020 року у загальному розмірі 8364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) гривні 65 копійок.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 18 липня 2024 року.
Суддя: М.Д. Власенко