КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/1806/24 Головуючий у І інстанції - Соловей Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У лютому 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що 04 січня 2023 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір №458143-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 44000 грн. шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, кошти не повернув, що спричинило до виникнення заборгованості, яка станом на 12 лютого 2024 року становить 141204,62 грн., з яких 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 90604,62 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 6600 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Просило суд, стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 року в сумі 141204,62 грн., з яких 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 90604,62 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 6600 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2024 року зазначений вище позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ«Бізнес Позика» заборгованість за договором №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 рокуу розмірі 85100 грн., з яких 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 41100 грн. - сума прострочених платежів по процентах та стягнуто судовий збір в розмірі 1453, 44 грн.

Відмовлено в іншій частині позовних вимог.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вказує, щовідсотки по кредитному договору №458143-КС-001 нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам Цивільного кодексу України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам. Штрафні санкції не нараховувались та не включені до позовних вимог.

Зазначає, лише якщо позичальник сплачує заборгованість згідно графіка платежів визначеного п.3 Договору (без порушень), тоді треба сплатити по Договору 92400 грн. з яких по процентах - 41800 грн., оскільки з кожним платежем сума загального боргу на яку нараховується кожного дня відсоток 1,15957528% зменшується.

Отже, дійсно загальна сума до сплати по відсоткам становила би 41800 грн. лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 90604,62 грн. включають в себе: нараховані за Зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15957528%. - у сумі 10524,62 грн. у період з 04 січня 2023 року по 25 січня 2023 року (включно) плюс нараховані за Стандартною процентною ставкою 2,00000000%. - у сумі 80080 грн. у період з 26 січня 2023 року по 26 квітня 2023 року (включно).

На підставі викладеного вбачається, що розрахунок заборгованості по кредитному договору №458143-КС-001 повністю відповідає умовам Договору

Крім того, як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів, встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між Товариством та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Просило суд, рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове про задоволення вказаних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 року у розмірі 85100 грн., з яких 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 41100 грн. - сума прострочених платежів по процентах та понесених витрат по сплаті судового збору не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «БізнесПозика» про стягнення заборгованості.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що04 січня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №458143-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору,кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 44000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Строк, на який надається кредит 16 тижнів.

Стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000 фіксована.

Комісія за надання кредиту становить 6600 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 44000 грн.

Термін дії Договору: 16 тижнів (до 26 квітня 2023 року).

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 92400 грн.

Сторонами в п. 3.2.3 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 44000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №34286 від 04 січня 2023 року.

Як вбачається з наданого позивачем паспорту споживчого кредиту та пропозиції (оферта) укласти договір №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 року сторони погодили, що проценти за користування кредитом становлять 41800 грн., частковий платіж основної суми - 44000 грн., комісія за надання кредиту - 6600 грн, а загальний платіж - 92400 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 14 лютого 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість за Договором №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 року в розмірі 141204,62 грн., яка складається: 44000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 90604,62 грн. - сума прострочених платежів по процентах, 6600 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії в сумі 6600 грн, суд першої інстанції виходив із того, що умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною, адже кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. При цьому суд послався на п. 29 постанови Верховного Суду у справі №363/1834/17.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд взяв до уваги проценти згідно погодженого між сторонами графіку платежів за користування кредитом, що також передбачено в паспорті споживчого кредиту та пропозиції (оферта) укласти договір №458143-КС-001 про надання кредиту.

Колегія суддів не повністю погоджується із висновками суду з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовимикоштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною1 ст. 1048 ЦК України врегульованоправовідносини, щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в Постанові від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17.

Однак, не правильно ототожнювати зміну процентної ставки зі Зниженою на Стандартну і нарахування процентів за неправомірне користування чужими коштами, як це визначено ст. 625 ЦК України.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, проценти, які нараховуються після спливу строку кредитування, є процентами, які кредитор (позикодавець) має право стягнути з позичальника на підставі ст. 625 ЦК України, є процентами, які нараховуються після спливу строку кредитування і лише у випадку прострочення виконання основного зобов`язання - неповернення суми кредиту за кредитним договором та несплати процентів, нарахованих протягом строку кредитування в строки, визначені в кредитному договорі.

Таким чином, законодавство чітко розрізняє поняття: Процентиза користування кредитом - як проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у кредитному договорі та під якими розуміються проценти за правомірне користування кредитними коштами, розмір яких визначається в кредитному договорі та Проценти за неправомірне користуваннячужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Відповідно, враховуючи вищезазначену різну правову природу вказаних процентів, вони не є тотожніми за своєю суттю, а відтак, це обумовлює різні правові наслідки можливості їх нарахування та обов`язковості їх нарахування кредитором та сплати боржником: якщо проценти за користування кредитом є основною суттєвою умовою

Відповідно до п. 2.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 44000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика»); 2.2. Тип Кредиту: кредит; 2.3. Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів; 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставказа Кредитом: в день 1,15957528, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.

Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до п.3.2.2. Договору визначено: «Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору.

При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.» . В третьому пункті Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором (п. 3.2.3).

Згідно графіку відповідач мав зробити перший платіж 18 січня 2023 року у сумі 11550 грн., однак платіж не був зроблений вчасно.

Отже, відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, за весь період дії кредитного договору не було сплачено жодного платежу, у наслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 26 січня 2023 року по 26 квітня 2023 року включно і після 26 квітня 2023 року не нараховувались.

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 90604,62 грн. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,15957528% та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000%.

На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягувати лише частинувідсотків за користування кредитому розмірі 1,15957528 % в день, згідно погодженого між сторонами графіку платежів за користування кредитом, що також передбачено в паспорті споживчого кредиту та пропозиції (оферта) укласти договір №458143-КС-001 про надання кредиту, оскільки, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентівза користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був встановлений умовами Договору №458143-КС-001 про надання кредиту від 04 січня 2023 року і закінчувався 26 квітня 2023 року.

Отже загальний розмірі процентів, що підлягає сплаті за користування коштами на умовах договору становить - 90604,62грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України №1734-VIII безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію пов`язану з наданням кредиту.

Але, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту це обов`язок банку/фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку/фінансової установи, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які позивач ТОВ «Бізнес позика» здійснює на власну користь, є несправедливим, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц, постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у праві №756/8840/17-ц).

Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «БізнесПозика» про стягнення з відповідача заборгованості за комісієюне знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 49504, 62 грн., з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційну скаргу задоволено частково (на 88,23 %), то слід розподілити судові витрати, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 854, 91 грн. за подачу позовної заяви та судовий збір у розмірі 1272,74 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2024 року скасувати в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в цій частині, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження: б-р Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, 01133; )заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 49504, 62 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження: б-р Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, 01133; ) судовий збір у розмірі 2127, 65 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба