Справа №345/3812/24
Провадження № 2/345/965/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої-судді Кардаш О.І., за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Міськів О.Т. звернулася в суд з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 , працював на посаді завідувача травматологічного відділення КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської Ради Івано-Франківської області» з 1993 року і по даний час. Наказом т.в.о. Генерального директора № 80 від 29.03.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за нібито порушення трудової дисципліни.

Однак, ОСОБА_1 вважає вказаний наказ № 80 від 29.03.2024 року незаконним і таким, що винесений у зв`язку з неприязним відношенням до нього, оскільки не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному об`ємі виконував всі свої посадові обов`язки.

Так, в оскаржуваному наказі зазначено, що лікар ОСОБА_1 не здійснив достатній контроль по організації надання допомоги хворому ОСОБА_2 в умовах стаціонару. При цьому, в тексті оскаржуваного наказу не зазначено, норми яких наказів чи інструкцій були порушені Позивачем. П.1.4. Посадової інструкції Завідувача травматологічного відділення КНП «Калуська ЦРЛ» вказує, що в своїй роботі Позивач керується розпорядженнями генерального директора та медичних директорів, нормативними документами управління охорони здоров`я та МОЗ України, чинним законодавством України. І знову ж таки, в оскаржуваному наказі не визначено, яку норму перелічених нормативних документів порушив Позивач. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. А в оскаржуваному наказі не вказано норми яких нормативно-правових актів, що перелічені п.1.4 Посадової інструкції, порушені ОСОБА_1 .

Позивачу не було запропоновано надати пояснення , що свідчить про формальний підхід та порушення норм чинного трудового законодавства. Не встановлювалося й те, чи внаслідок дій Позивача була завдана будь-яка шкода Відповідачу чи пацієнту.

ОСОБА_1 вважає, що вина у його діях відсутня, а тому наказ є таким, що прийнятий без законних на те підстав. Перед тим, як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести службове розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку. Відповідач при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не встановив, чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, чи існували поважні причини певних дій чи бездіяльності працівника, чи завдана шкода.

Відповідачем окрім всього, не дотримано вимог ч. 4 ст. 149 КЗпП України: стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, відповідачем не дотримано вимоги щодо змісту наказу про накладення дисциплінарного стягнення та вимог щодо порядку застосування дисциплінарного стягнення.

Будь-які дані, що свідчили б про порушення ОСОБА_1 обов`язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, у відповідача відсутні, а застосування до нього стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, в зв`язку з чим спірний наказ № 80 від 29.03.2024 року підлягає скасуванню як незаконний.

Оскільки Позивач вважає, що незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і порушення його прав та гарантій як працівника та завідувача відділення призвели до значних моральних страждань , а саме приниження ділової репутації в очах колективу та пацієнтів, погіршення здоров`я та подальшої госпіталізації, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, де він працює, що призвело до необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації свого життя, вважають, що Відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі, який Позивач визначає в сумі 50000 гривень.

Також , позивачу так і не відомо по сьогоднішній день відповіді на такі питання як: чи звертався зі скаргами саме на неналежне надання медичної допомоги лікарем ОСОБА_1 пацієнт ОСОБА_2 та з яких причин не була закуплена металоконструкція «Стержень з комплектом гвинтів для інтрамедулярного остеосинтезу великогомілкової кістки» для лікування військовослужбовця ОСОБА_2 , про необхідність якої письмово доповів ОСОБА_1 14.03.2024 ?

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник позивача адвокат Міськів О.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві, що долучено до матеріалів справи (а.с.34-38).

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 призначений виконуючим обов`язки завідувача травматологічного відділення стаціонару лікарні з 12.01.2021р. Відповідно до наказу №13-к від 12.01.2021р.

31 грудня 2020 року генеральним директором КНП «Калуська ЦРЛ» Красійчуком І.О. затверджено Посадову Інструкцію завідувача травматологічного відділення КНП «Калуська ЦРЛ», з якою позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис на посадовій інструкці.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 обіймає посаду виконуючого обов`язки травматологічного відділення стаціонару лікарні з 12.01.2021 року КНП «Калуська ЦРЛ».

Наказом т.в.о. Генерльного директора КНП «Калуська ЦРЛ» Я.Мороза за №80 від 29.03.2024 року на підставі проведеного комісією службового розслідування за фактом усного звернення ОСОБА_2 щодо ненадання йому медичної допомоги ОСОБА_1 оголошено догану. Підставами зазначено недостатній контроль по організації надання допомоги хворому ОСОБА_2 в умовах стаціонару (а.с. 11).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 22 липня 2023 року ним було отримано поранення при виконанні бойового завдання. В серпні 2023 року його було переведено в Калуську ЦРЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні і лікуючим лікарем був позивач. Під час лікування він усно звертався зі скаргами з приводу його лікування. А саме, кожного понеділка, при обході, з`ясовував у лікаря, коли буде його прооперовано, так як останній повідомляв, що має його оперувати. Згодом його було виписано з лікарні, проте так і не прооперовано. Також підтвердив, що звертався до адміністрації лікарні зі скаргою з приводу його лікування.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , який являється генеральним директором КНП «Калуської ЦРЛ», вбачається, що 18.03.2024 року до адміністрації Калуської ЦРЛ з усним зверненням звернувся пацієнт ОСОБА_2 , який знаходився на стаціонарному лікуванні в даому закладі. Так, він висловлювався, що впродовж перебування на стаціонарі не проведено ніяких дій щодо його лікування, так як за попереднім рішенням лікуючого лікаря він потребував оперативного втручання ; на неодноразові його звернення до ОСОБА_1 , осатнній нічого йому не пояснював. Тому, медичним директором КНП «Калуська ЦРЛ» ОСОБА_5 було витребувано медичну картку стаціонарного хворого для перевірки. За результатами перевірки встановлено, що лікуючим лікарем ОСОБА_1 не було чітко обґрунтовано плану лікування і не вказано назви планової операції. Не проведено оперативне лікування, вказане в плані лікування, немає обгрунтуваня зміни тактики лікування. Це все зафіксовано в протоколі комісії з розслідування даного випадку. Також надав пояснення на інше запитання представника позивача, а саме зазначив, що для проведення оперативного втучання пацієнта ОСОБА_2 завідувач травматологічного відділення ОСОБА_1 14.03.2024 року подав службову записку на ім`я генерального директора КНП «Калуська ЦРЛ» щодо проведення закупівлі стержню з комплектом гвинтів для інтерамедулярного остеосинтезу великогомілкової кістки в кількості 1 штука у виробника, якого сам і запропонував. При цьому, доцільність використання високовартісного даного медичного виробу ніяким чином він не обґрунтував. Так, закупівлі виробів медичного призначення в КНП «Калуська ЦРЛ» , як і всі інші медичні вироби, проводяться у відповідності до наказу від 15.01.2024 №12 на підставі рішення фармакотерапевтичної комісії. Промоніторивши ціни на ринку по даному медичному виробу Комісія запропонувала придбати даний виріб у іншого виробника, ціна якого була на 25% менша від ціни, виробника якого лобіював ОСОБА_1 . Однак, позивач не хотів використовувати аналогічні медичні вироби для оперативного втручання при лікуванні даного пацієнта , а наполягав, щоб їхній заклад проводив закупівлю у виробника, якого він і сам запропонував. (а.с.79-80)

Відповідно ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлено, що позивач подав даний позов до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 26 червня 2024 року. Зважаючи на вказане суд приходить висновку, що ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2024 року до адміністрації КНП Калуська ЦРЛ з усним зверненням звернувся пацієнт ОСОБА_2 , який на час звернення знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з скаргою на лікуючого лікаря ОСОБА_1 про те, що впродовж місяця перебування в стаціонарі не проведено ніяких дій щодо його лікування. Хворий, за попереднім рішенням лікуючого лікаря, потребував оперативного втручання, на неодноразові його звернення до лікуючого лікаря ОСОБА_1 нічого йому не пояснював. Даний факт підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_2 .

З протоколу №03/24/1 засідання комісії КНП «Калуська ЦРЛ» для проведення службового засідання про несвоєчасне надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_2 за фактом його усного звернення від 18.03.2024 року до адміністрації КНП «Калуської ЦРЛ» від 29.03.2024 року встановлено, що медичним директором КНП Калуська ЦРЛ ОСОБА_5 було витребувано медичну картку стаціонарного хворого для перевірки. За результатами перевірки встановлено, що лікуючим лікарем ОСОБА_1 не було чітко обґрунтовувано плану лікування і не вказано назви планової операції. Не проведено оперативне лікування, вказане в плані лікування, немає обґрунтування зміни тактики лікування. (а.с.44-46).

Актом від 29.03.2024 року, який складено комісійно зафіксовано відмову завідувача травматологічного відділення КНП «Калуська ЦРЛ» З.Срібняка від надання письмових пояснень з приводу наказу №74 від 20.03.2024 року «Про службове розслідування» (а.с.47).

З копії службової записки завідувача травматологічного відділення Срібняка, яка датована 14.03.2024 та подана на ім`я Генерального директора КНП Калуська ЦРЛ вбачається звернення останнього з проханням закупки набору металоконструкцій для проведення оперативного втручання пацієнта ОСОБА_2 , а саме стержню з комплектом гвинтів для інтрамедулярного остеосинтезу великогомілкової кістки в кількості 1 (одна) штука (а.с.42).

При цьому представником відповідача зазначено, що доцільність використання високовартісного даного медичного виробу ніяким чином ОСОБА_1 не було обґрунтувано. Так, закупівлі виробів медичного призначення в КНП Калуська ЦРЛ, як і всі інші медичні вироби, проводяться у відповідності до наказу від 15.01.2024 №12 на підставі рішення фармакотерапевтичної комісії. Промоніторивши ціни на ринку по даному медичному виробу Комісія запропонувала придбати даний виріб у іншого виробника, ціна якого була на 25 % менша від ціни, виробника якого лобіював ОСОБА_1 . Однак, ОСОБА_1 не хотів використовувати аналогічні медичні вироби для оперативного втручання при лікуванні даного пацієнта, а наполягав щоб медичний заклад проводив закупівлю у виробника, якого він і сам запропоновував, тим самим просто лобіював свої власні інтереси.

Матеріалами справи встановлено, а саме з виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 від 08.04.2024 №1940, що подальше лікування даного пацієнта було передано іншому лікуючому лікарю ОСОБА_6 і він провів спільний огляд даного пацієнта з обласним травматологом ОСОБА_7 , яким і було рекомендовано не проводити оперативне втручання, а консервативне лікування (а.с.50).

ОСОБА_1 на прохання адміністрації КНП Калуська ЦРЛ так і не надано пояснення з приводу закупівлі дороговартісного медичного виробу.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни.

Відповідно до наказу від 20.03.2024 №74 в КНП Калуська ЦРЛ було створено комісію для проведення службового розслідування щодо несвоєчасного надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_2 . лікуючим лікарем ОСОБА_1 (а.с.43)

Вищевказане узгоджується та підтверджується також даними, які містяться в протоколі комісії від 29.03.2024 №03/24/1, де зазначена відмова ОСОБА_1 від надання пояснень щодо прийняття рішення по пацієнту ОСОБА_8 . Згідно з Актом про відмову від надання пояснень від 29.03.2024, складеного в присутності медичного директора, заступника генерального директора з адміністративної роботи та юрисконсульта лікарні, ОСОБА_1 також відмовився від надання пояснень з даного питання (а.с.44-46,47).

За результатами службового розслідування комісією прийнято рішення щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків як лікуючого лікаря, так і як адміністратора травматологічного відділення лікарні та рекомендовано адміністрації лікарні вжити заходів адміністративного впливу щодо ОСОБА_1 .

Як зазначено в рішенні Верховного суду (справа № 754/4355/17), для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення тих обов`язків, які є складовими трудової функції самого працівника, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року у справі N 359/4316/17 (провадження N 61-25878св18) та від 30 березня 2020 року у справі N 489/7807/18 (провадження N 61-15378св19).

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Відповідно до наказу від 29.03.2024 №80, на підставі проведеного комісією службового розслідування за фактом звернення пацієнта ОСОБА_2 , керуючись вимогами ст.ст. 147-149 КЗпП України ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.48).

Згідно з Актом від 29.03.2024 про відмову від підпису на листку для ознайомлення з наказом від 29.03.2024 №80, складеного в присутності медичного директора, заступника генерального директора з адміністративної роботи та юрисконсульта лікарні, ОСОБА_1 був присутній при ознайомлені з даним наказом, його при ньому озвучили, однак він відмовився від поставлення підпису щодо ознайомлення (а.с.49).

Окрім того, як зазначено представником відповідача та підтверджено відповідними письмовими доказами позивач звернувся з листом - скаргою до Південно-західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці в м.Івано-Франківськ. На підставі даної скарги Південно-західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці видало направлення про проведення в КНП Калуська ЦРЛ позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства про працю стосовно ОСОБА_1 , відповідно до норм КЗпП України та Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану в період з 15.05.2024 по 21.05.2024. (а.с.51, 52-57).

Так, за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці був складений Акт від 21.05.2024 № ПЗ/ІФ/2024, в якому зазначено, що порушення вимог законодавства про працю на КНП Калуська ЦРЛ в частині правомірності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення не виявлено. (а.с.58-62).

В судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивача про порушення відповідачем трудового законодавства по відношенню до нього під час винесення оспорюваного наказу. Посилання позивача на те, що в тексі оскаржуваного наказу не зазначено норм яких наказів чи інструкцій ним було порушено спростовується долученим до матеріалів справи додатком до направлення про проведення в КНП Калуська ЦРЛ позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства про працю де вказаний вичерпний перелік норм законодавства про працю, по яких була проведена ґрунтовна та поглиблена перевірка (а.с.52-57) .

Також судом встановлено, що позивач був присутнім при складанні відповідних наказів про службове розслідування та оголошення догани, однак відмовився в наданні пояснень та в отриманні вказаних наказів, про що свідчать відповідні акти, які складені комісійно та підтверджують фіксацію відмови від підпису на листку для ознайомлення та відмови від надання письмових пояснень (а.с.47, 49).

Посилання позивача на ті обставини, що відповідач, притягуючи його до дисциплінарної відповідальності поводиться із ним менш прихильно, та винесений у зв`язку з неприязним відношенням до нього, є необґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Твердження позивача про те, що не встановлювалося й те, чи внаслідок дій позивача була завдана будь-яка шкода Відповідачу чи пацієнту не заслуговує на увагу, так як у відповідності до правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 липня 2019 року у справі N 359/4316/17 (провадження N 61-25878св18) та від 30 березня 2020 року у справі N 489/7807/18 (провадження N 61-15378св19) для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення тих обов`язків, які є складовими трудової функції самого працівника, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Відтак, суд приходить переконання щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та визнає дії КНП «Калуська ЦРЛ», щодо винесення оскаржуваного наказу, - законними.

У зв`язку із цим також не підлягають задоволенню і інші вимоги позивача про стягнення з комунального некомерційного підприємства «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,0 гривень.

В зв`язку із вищевикладеним, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України в судовому засіданні не було беззаперечно доведені заявлені ним позовні вимоги, у зв`язку із чим суд відмовляє позивачу у задоволенні заявлених позивачем позовних вимог.

На підставі ст. ст. 148, 148-1, 149, 150, 151, 221, 232, 233, 237, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: