ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2416/24 Номер провадження 22-ц/814/3369/24Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Дряниці Ю.В..,

судді Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар Чемерис А.К.

за участю: старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Шосткінського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2024 року, по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який є зарплатнім та відкритий на його ім`я та зняти арешт із вказаного зарплатного рахунку.

Скарга мотивована тим, що на виконанні старшого держвиконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. знаходиться виконавче провадження №70913530 з виконання судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області у справі №526/2534/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

21.02.2023 року вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні було зупинено шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця. Постановою державного виконавця від 04.06.2024 про поновлення вчинення виконавчих дій, виконавчі дії поновлено.

17.06.2024 старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Осовик Т.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які містяться на відкритих рахунках боржника, в тому числі на його зарплатний рахунок в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

Так як вказаний банківський рахунок є зарплатним рахунком боржника, на який надходять кошти у вигляді заробітної плати, тому він 19.06.2024 року звернувся на адресу начальника Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з вказаного рахунку, обґрунтовуючи її тим, що він позбавлений можливості розпоряджатись заробітною платою, яка надходить на арештований банківський рахунок. До вказаної заяви ним було додано довідку АТ «Ощадбанк» №1 15058-23/106 від 19.06.2024р.

Станом на день подання до суду скарги, зарплатний рахунок скаржника надалі є арештованим, що свідчить про неправомірну бездіяльність старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС Осовик Т.М.

Скаржник зауважував, що банківський рахунок, на який надходить його заробітна плата є арештованим, не зважаючи на те, що з його заробітної плати примусово вже утримуються кошти в розмірі 1/2 частини доходу на погашення заборгованості за виконавчим документом на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.06.2024, що і змусило його звернутись до суду з дією скаргою.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2024 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - задоволено частково.

Скасовано арешт рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», який є зарплатним та відкритий на ім`я ОСОБА_1 , накладений згідно постанови старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. про арешт коштів боржника від 17.06.2024 у виконавчому провадженні №70913530.

Інші вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник Шосткінського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам державним виконавцем на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів та надіслано на виконання до банківських установ, в тому числі і до АТ «Ощадбанк». У зазначеній постанові вказано: «Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом».

Апелянт зазначає, що згідно відомостей Автоматизованої Системи Виконавчого Провадження, АТ «Ощадбанк»» прийняв до виконання постанову про арешт коштів від 17.06.2024. Відмови у прийнятті даної постанови від банку до Шосткинського відділу державної виконавчої служби не надходило.

ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у з заявою про зняття арешту з коштів, що містяться на рахунку відкритому в АТ «Ощадбанк», та додав до заяви довідку про те, що на даний рахунок надходить заробітна плата. До заяви боржником не було додано виписку про рух коштів по арештованому рахунку, в зв`язку з чим не можливо було встановити, чи надходять окрім заробітної плати на арештований рахунок інші надходження.

Заперечуючи обґрунтованість ухвали районного суду апелянт звертає увагу суду, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Документи, додані до заяви ОСОБА_1 , не свідчать про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання. Отже, підстави для зняття арешту з рахунку відсутні.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Районним судом встановлено, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осовик Т.М. знаходиться виконавче провадження №70913530 з виконання судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області у справі №526/2534/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

21 лютого 2023 винесена постанова про зупинення виконавчих дій по ВП 70913530.

4 червня 2024 року на підставі постанови Полтавського апеляційного суду у справі №526/2534/22 від 21.02.2024 державним виконавцем, згідно п. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

5 червня 2024 року старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Осовик Т.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки було встановлено, що боржник отримує дохід в ГУНП в Сумській області.

У постанові зазначено про здійснення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, у розмірі 1/2 частини доходу: щомісячно - поточні аліменти, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Залишок коштів в рахунок погашення заборгованості, яка станом на 01.06.2024 складає 27522 грн. Після утримання заборгованості стягнення аліментів проводити у розмірі 1/4частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно.

17 червня 2024 року старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Осовик Т. М. було винесено постанову про арешт коштів боржника у зв`язку з наявною заборгованістю із сплати аліментів, згідно ст. 18,48, 56 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема державний виконавець постановила накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Згідно довідки АТ «Ощадбанк» від 19.06.2024 № 116.058-23/106, ОСОБА_1 має відкритий зарплатний рахунок в ТВБВ №10018/088 філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк», зарплатний рахунок клієнта НОМЕР_2 .

19 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з коштів, що містяться на вказаному рахунку, що має спеціальне призначення, а саме на нього надходять кошти із заробітної плати.

ОСОБА_1 було направлено лист, в якому детально розписано норми чинного законодавства через які ДВС не може самостійно скасувати арешт за відсутності до того відповідних законних підстав та відмовлено ОСОБА_1 у знятті арешту із вказаного рахунку.

Районним судом встановлено, що рахунок НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», є зарплатним, відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та використовується саме для отримання заробітної плати, тобто має спеціальний режим використання.

Задовольняючи частково скаргу місцевий суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права боржника ОСОБА_1 є задоволення його скарги в частині скасування арешту рахунку НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», який є зарплатним, з метою гарантування його конституційного права на отримання винагороди за працю. Оскільки на час розгляду скарги по суті, державним виконавцем надано відповідь ОСОБА_1 щодо неможливості скасування арешту рахунку, суд вважав за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині бездіяльності державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Частиною першою та другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У пункті 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

Пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Отже, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 та від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Отже, частково задовольняючи вимоги скарги, та встановивши, що ОСОБА_1 звертався до державного виконавця з відповідною заявою про зняття арешту з вказаного рахунку, з підстав того, що на арештований банківський рахунок надходить заробітна плата боржника, районний суд дійшов вірного висновку щодо зняття арешту з зарплатного рахунку ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Зазначені правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20.

З наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків районного суду не спростовують.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Шосткінського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 2 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Ю.В. Дряниця

Судді : Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак