Справа № 444/2579/24
Провадження № 2/444/1043/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

08 жовтня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно колишнього колгоспного типу двору та на частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору, як члена двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідачаКуликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно колишнього колгоспного типу двору та на частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору, як члена двору.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору головою якого значився батько ОСОБА_3 , членами двору їх мати ОСОБА_4 , та позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що стверджено витягом з погосподарської книги по с.Сулимів Надичівської сільської ради (тепер (Куликівської селищної ради). Право власності на житловий будинок було зареєстровано лише в погосподарських книгах Надичівської сільської ради.

Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 89.5 кв.м, житлова 46.6 кв.м допоміжна 42.9 кв.м. з господарськими будівлями.

Позивачі зазначають, що відповідно до чинного законодавства на 1990 рік право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому всі члени двору головою якого був ОСОБА_3 мали право на майно двору - по 1/4 частині кожний.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності двору було зареєстровано згідно з вимогами чинного на той час законодавства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 . Ще до смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .

Після смерті батьків, позивач ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину так як проживав з батьками на день їх смерті.

Після смерті батьків позивач звернувся про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, де відкрито спадкову справу № 41/2024 . Справа відкрита після смерті ОСОБА_3 , оскільки батько помер після смерті матері, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину житлового будинку із-за відсутності правовстановлюючого документу.

Про те, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивачів стверджено свідоцтвами про народження.

Окрім того, позивачі зазначають, що як члени колишнього колгоспного типу двору вони мають право на 1/4 частки кожний в майні двору в АДРЕСА_1 кожний, однак належну їм частку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" можуть зареєструвати лише за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, позивачі просять суд задовольнити їх позовні вимоги.

Ухвалою судді від 24.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06.08.2024 року, витребувано від третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №41/2024, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформацію або належним чином засвідчену копію копії спадкової справи, якщо така була заведена після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.08.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмову заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача - Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду направлено листа в якому зазначено, що відповідач просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника. При вирішенні справи по суті покладається на думку суду.

Представник третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, однак на адресу суду направлено копію спадкової справи №41/2024, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. Після останньої спадкова справа в нотконторі не відкривалися.

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про спадкування житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 89, 5 кв.м, житлова 46,6 кв.м, допоміжні приміщення 42,9 кв.м., та який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, що стверджено випискою із погосподарської книги АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року, особовий рахунок № НОМЕР_3 , тип двору колгоспний, ОСОБА_3 - голова двору, 1948 р.н., ОСОБА_4 - жінка, 1951 р.н., ОСОБА_2 - син, 1975 р.н., ОСОБА_1 - син, 1981 р.н. (арк.спр.14).

Відповідно до виписки із погосподарської книги АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного типу двору, особовий рахунок № НОМЕР_4 , тип двору колгоспний, ОСОБА_3 - голова двору, 1948 р.н., ОСОБА_4 - жінка, 1951 р.н., ОСОБА_2 - син, 1975 р.н., ОСОБА_1 - син, 1981 р.н. (арк.спр.15).

Із копії довідки виданої в.о.директора КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що станом на 31.12.2012 року на житловий будинок АДРЕСА_1 реєстрація не проводилась (арк.спр.16).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (арк.спр.10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (арк.спр.9).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу з 11.05.1974 року, актовий запис 18 (арк.спр.11).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (арк.спр.12).

Батьками позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_8 (арк.спр.49).

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з такою ж частиною господарських будівель.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, тому батько ОСОБА_3 фактично спадщину після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв, однак належним чином не оформив, так як ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме на 2/4 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із копії спадкової справи №41/2024 року, яка відкрита Жовківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що із заявою про спадкування звернувся його син позивач в справі ОСОБА_1 , а син ОСОБА_2 відмовився від спадкування після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (арк.спр.43-45).

Із довідок №87, №86 виданих старостою Надичівського старостинського округу Куликівської сільської ради Львівської області встановлено, що син ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав разом із мамою ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 до дня їх смерті, та разом вели спільне господарство (арк. спр. 55, 58).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, є членами двору, головою якого був ОСОБА_3 , членами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , і мали рівне право на частки в майні двору, по 1/ 4 частині кожний. Отже, на день смерті ОСОБА_3 , його син ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, але не оформив нотаріально і на день його смерті йому належало 2/4 частка майна двору. Крім того, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як членам колишнього колгоспного типу двору також належить право по 1/4 частки в майні двору кожному.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки господарство в АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, то відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Із копії технічного паспорта на будинок садибного (індивідуального) типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що такий знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 89, 5 кв.м, житлова 46,6 кв.м, допоміжні приміщення 42,9 кв.м., господарські будівлі (арк.спр.18-22).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із постанови Жовківської державної нотаріальної контори від 07.06.2024 року встановлено, що державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.23).

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ураховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1276ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 89, 5 кв.м, житлова 46,6 кв.м, допоміжні приміщення 42,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, з яких:

2/4 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично успадкував, однак не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

1/4 частини житлового будинку як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 89, 5 кв.м, житлова 46,6 кв.м, допоміжні приміщення 42,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.10.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.