справа № 2010/2-1452/11
провадження № 6/619/152/24
УХВАЛА

іменем України

16 липня 2024 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заява головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В.В. про встановлення способу і порядку виконання рішення, суд

ВСТАНОВИВ:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла заява головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В.В. про встановлення способу і порядку виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №2010/2-1452/11.

В обґрунтування заяви головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В. В. посилається на те, що в його провадженні перебуває виконавче провадження №43468575 з примусового виконання виконавчого листа № 2010/2-1452/11, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 02.04.2014 про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити та привести у придатний для використання стан земельну ділянку, площею 0,2212 га, по АДРЕСА_1 . В ході примусового виконання рішення державними виконавцями проведено низку виконавчих дій та станом на 03.04.2024 рішення суду не виконано, земельна ділянка не звільнена, причини тривалого невиконання рішення суду боржником не повідомляються

Розглянувши заяву про зміну порядку виконання судового рішення, суд встановив наступне.

В провадженні головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романа Владнслава Вадимовича перебуває виконавче провадження №43468575 з примусового виконання виконавчого листа № 2010/2-1452/11, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 02.04.2014 (дублікат від 19.02.2024) про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити та привести у придатний для використання стан земельну ділянку, площею 0,2212 га, по АДРЕСА_1 , за яким постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 28.05.2014

28.05.2014державним виконавецем Сприндисом A.C. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка за вихідним № 2611 направлена сторонам виконавчого провадження. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав постанову особисто 03.06.2014 .

24.06.2014державним виконавцем Сприндисом A.C. здійснено виїзд, за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа не виконано, про що складено відповідний акт державного виконавця.

26.09.2014державним виконавцем відділу Сприндисом A.C. винесена постанова про накладання штрафу у розмірі 340,00 грн., на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинній на момент прийняття рішення) 18.05.2017 головним державним виконавцем Дергачівського районного відділу - державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Переверзевою Ю.С. винесена постанова про передачу виконавчого провадження до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки рішенням Харківської міської ради від 24.10.2012 № 907/12 земельна ділянка включена в межі міста Харкова.

07.06.2023державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мастепановим Д.І. здійснено виїзд за адресою с. Лісне, вул. Підлісна, 21. За результатами перевірки встановлено, що на земельній ділянці перебуває нежитлове двоповерхове приміщення, рішення суду не виконано, про що складено акт державного виконавця.

07.06.2023державним виконавцем Мастепановим Д.І. винесено постанову про накладення штрафу на боржника згідно частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повторним невиконанням рішення.

15.06.2023 до Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Харківській області доставлено повідомлення державного виконавця про вчинення боржником кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

04.12.2024 представник стягувач - адвокат Муха А.І. звернувся до державного виконавця зі скаргою з питань невиконання судового рішення, в якій просив вжити всіх можливих заходів із забезпечення виконання рішення суду або змінити його спосіб і порядок виконання рішення.

Станом на 03.04.2024 рішення суду не виконано, земельна ділянка не звільнена, причини тривалого невиконання рішення суду боржником не повідомляються.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У частині першій ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказана норма міститься і у ст. 435 ЦПК України.

Аналіз змісту ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що підставами для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення є виключно ті, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вказані обставини повинні бути чітко встановлені та підтвердженні відповідними доказами.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до правової позиції постанови Верховного Суду України від 25 листопада 1995 року у справі №6-1829цс15 - поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною або встановлення способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Зміна або встановлення способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна або встановлення способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну або встановлення способу і порядку виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

З урахуванням системного тлумачення вказаних норм права, зміна або встановлення способу і порядку виконання, за доведеності зазначених в цих нормах підстав, повинна відбуватися в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення, яке перебуває на примусовому виконанні.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012 визначив, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов`язані з обов`язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово, (абзац 1, 3 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Звертаючись із заявою про встановлення способу і порядку виконання рішення заявник фактично просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, яке чітко визначає спосіб його виконання, але не надавши належних і допустимих доказів на підтвердження того, що у нього в даному випадку виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В.В. про встановлення способу і порядку виконання рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачіський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя О. М. Жорняк