Номер провадження: 22-ц/813/818/24
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

відповідача Одеської міської ради, представника відповідача Романець Ю.-В.О. ,

від позивача ОСОБА_2 - не з`явились,

переглянувши справу №523/16792/21 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2022 року у складі судді Аліної С.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 14 вересня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживала однією сім`єю з грудня 2005 року до день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік та син ОСОБА_3 померли, інших родичів вона не мала. ОСОБА_3 належала з 29 квітня 1994 року на праві власності квартира загальною площею 36,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 просила:

встановити факт проживання ОСОБА_2 , 1983 року народження, з ОСОБА_3 , 1911 року народження, з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю;

визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після померлої ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-9).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.1).

Відповідач Одеська міська рада позов не визнала, зазначивши у відзиві наступне. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року у справі №523/9720/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року, встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнано за ОСОБА_2 право спадкування майна померлої. За касаційною скаргою Одеської міської ради судові рішення першої та апеляційної інстанції у справі №523/9720/17 скасовані, ухвалено нове рішенням про відмову в позові з підстав недоведеності факту ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків у період з грудня 2005 року по день смерті ОСОБА_3 . Незважаючи на це ОСОБА_2 повторно звернулася до суду з тими самими вимогами. Предмет, підстави та сторони спору співпадають. Щодо суті позовних вимог, то такі не недоведені доказами наявності спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцем, наявності спільного бюджету, піклування та підтримки один одного морально та матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Дійсно у 2014 році ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, про що було зроблено відповідний запис. Однак, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року у справі №523/16475/15-ц, залишеним без змін в апеляційному порядку 30 січня 2017 року, за позовом Одеської міської ради визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 серпня 2014 року за реєстровим №4-557 на ім`я ОСОБА_2 , визнано спадщину померлої ОСОБА_3 , що складається з квартири АДРЕСА_2 , відумерлою, визнано право власності на квартиру за Територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради, витребувано квартиру з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. 15 березня 2017 року в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно квартиру зареєстровано на праві власності Одеської міської ради. У відзиві проаналізовано докази, на які посилається позивач в порядку доведення обставин проживання сім`єю з померлою у спірний період (т.1 а.с.99-106).

Позивачем ОСОБА_2 надано заперечення на відзив в частині закриття провадження у справі (т.1 а.с.110-112).

Позивачем ОСОБА_2 надано відповідь на відзив, за змістом якої зазначено наступне. Тотожності справ №523/9720/17 та 523/16792/21 немає, підстави позову різні. ОСОБА_3 була одинокою людиною, власних дітей не мала, родичів не було, з огляду на що ОСОБА_2 з грудня 2005 року стала проживати разом із ОСОБА_3 в квартирі останньої сім`єю, вести спільне господарство, мати спільний бюджет. ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_3 , підтримувала квартиру у належному стані. Факт проживання сім`єю підтверджується свідками, наявністю у ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на квартиру, довідками та актами КП «ЖКС «Північний» про проживання в квартирі тощо (т.1 а.с.129-132).

Відповідачем Одеською міською радою надано письмові пояснення на відповідь на відзив, де проаналізовано докази позивача та звернуто увагу на не ефективність визначеного позивачем способу захисту з огляду на те, що спадщина є відумерлою і право власності на квартиру зареєстровано за Одеською міською радою (т.1 а.с.157137-142).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2021 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.124).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Одеської міської ради про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України (т.1 а.с.163).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2022 року позов задоволено; встановлено факт проживання ОСОБА_2 , 1983 року народження, з ОСОБА_3 , 1911 року народження, з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю; визнано ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після померлої ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 01, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.203-209).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення суду.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.1-15).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Суд проігнорував висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2020 року в справі №523/9720/20, необґрунтовано відмовив Одеській міській раді у задоволенні заяви про закриття провадження у порядку статті 255 ЦПК України. Рішення ухвалено на припущеннях та на підставі доказів, які за своїм змістом та суттю не відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ведення спільного господарства зі спадкодавцем, наявності спільного побуту та спільного бюджету, виконання взаємних прав та обов`язків, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Більш того, суд вдався до переоцінки доказів, висновок щодо яких зроблено у постанові Верховного Суду. Саме на позивача покладається обов`язок доказування факту спільного проживання належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 квітня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 29 квітня 1994 року №35211, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира загальною площею 36,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.12, 13-15).

В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала та була зареєстрована ОСОБА_3 з 03 березня 1975 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.20, 24).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народжена в м. Одесі, має зареєстроване місце проживання з 19 жовтня 2009 року за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.10, 11).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження в с. Боєвка Богарякського району Челябінської області Російської Федерації, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкову справу №681/2012 до майна померлої ОСОБА_3 заведено Четвертою одеською державною нотаріальною конторою (т.1 а.с.18, 21).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2013 року в справі №1527/19411/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з ОСОБА_3 з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; визначено ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини; визнано за ОСОБА_2 право на спадкування за законом після ОСОБА_3 .

У спадковій справі №681/2012 державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. видано 28 серпня 2014 року за реєстровим номером 4-557 Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з права власності на квартиру АДРЕСА_2 (т.1 а.с.18, 19).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року в справі №1527/19411/12 рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року в справі №523/16475/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 січня 2017 року, позов Одеської міської ради задоволено; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. 28 серпня 2014 року за реєстровим №4-557 на ім`я ОСОБА_2 ; визнано відумерлою спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що складається з квартири загальною площею 36,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; встановлено порядок виконання рішення суду.

Справа №523/16475/15-ц в касаційному порядку не переглядалась.

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з новим позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, визнання в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року, позов задоволено частково; встановлено факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, визнано право ОСОБА_2 на спадкування майна померлої ОСОБА_3 (справа №523/9720/17).

Постановою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року в справі №523/9720/17 касаційну скаргу Одеської міської ради задоволено; рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 березня 2021 року скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини, визнання права власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.39-55).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч.2 ст.1223 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1264 ЦК України).

ОСОБА_2 право на спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 обґрунтовує належністю до четвертої черги спадкоємців за законом.

Факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини встановлюється судом з урахуванням правил частини 2 статті 3 СК України, яка передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї крім факту спільного проживання є ведення із спадкодавцем спільного господарства, наявності спільного бюджету та спільних витрат, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла та його ремонт, наявності усних та письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, наявності взаємних прав та обов`язків, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у 99 років.

ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 набула у власність у 1994 році в порядку приватизації, в квартирі була зареєстрована та проживала з 1975 року. Дані про те, що в квартирі були зареєстровані інші особи у період після 1994 року в тому числі й на день смерті ОСОБА_3 відсутні.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Одесі. З наданих до справи доказів встановлено, що з 19 жовтня 2009 року місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 зазначає, що проживала із ОСОБА_3 з грудня 2005 року по день смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на грудень 2005 року ОСОБА_2 перебувала у віці 22 років, станом на травень 2011 року перебувала у віці 28 років.

ОСОБА_2 має батьків (у справі №1527/19411/12 ОСОБА_2 для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 позов пред`явила до свого батька ОСОБА_4 ), однак не зазначає, з яких причин стала проживати сім`єю з ОСОБА_3 , якій станом на грудень 2005 року виповнилося 94 роки.

З наявної в справі копії трудової книжки ОСОБА_2 (дані трудової книжки часткові) вбачається, що з 20 квітня 2007 року по 06 листопада 2015 року працювала у Приморському районному відділі Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, що знаходився за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.187-191).

Отже, ОСОБА_2 з 2009 року як працівник органу внутрішніх справ зареєструвала своє місце проживання за юридичною адресою установи, в якій працювала. Дані про місце реєстрації до 2009 року ОСОБА_2 не надала, причини реєстрації за адресою місця роботи (служби) не пояснила.

ОСОБА_2 не вказала, чому ОСОБА_3 не зареєструвала у належній їй квартирі ОСОБА_2 , якщо остання проживала з нею однією сім`єю, чому ОСОБА_3 не склала заповіт на ОСОБА_2 як члена своєї сім`ї, тощо.

ОСОБА_2 не зазначає чи перебуває у шлюбі, чи має дітей.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, ОСОБА_2 надає докази (довідки, акти, виписки, квитанції, свідків), що вже надавались нею ж у справах №1527/19411/12, №523/16475/15-ц, №523/16475/15-ц та, відповідно, оцінювались судами на предмет їх належності та достатності.

Надані ОСОБА_2 у справі, що наразі переглядається, докази не підтверджують те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за п`ять років до смерті останньої, не маючи кровного споріднення чи усиновлення, складали сім`ю у розумінні статті 3 СК України, тобто що були особами, які спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки.

ОСОБА_2 могла проживати в квартирі ОСОБА_3 по найму чи на інших умовах, однак саме по собі проживання в одній квартирі не є достатнім для висновку про те, що ці особи складали сім`ю, оскільки у розумінні статті 3 СК України для висновку, що особи складають сім`ю, необхідною є сукупність таких умов як: 1) спільне проживання, 2) пов`язаність спільним побутом, 3) взаємні права та обов`язки. ОСОБА_2 пов`язаність побутом, взаємні права та обов`язки не доведено.

Крім того, судовим рішенням у справі №523/16475/15-ц спадщина ОСОБА_3 визнана відумерлою та, відповідно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована 15 березня 2017 року на праві комунальної власності Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Визнання відумерлою спадщини ОСОБА_3 відбулося задовго до звернення ОСОБА_2 у вересні 2021 року до суду з черговим позовом для встановлення її права спадкувати у четверту чергу спадкоємців за законом.

Правові підстави для задоволення позову відсутні.

В порядку пункту 2 частини 2 статті 141, ст.382 ЦПК України витрати Одеської міської ради на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2724,00 грн. підлягають покладенню на ОСОБА_2 .

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з червня 2022 року, призначалася до розгляду на 05 жовтня 2023 року, 11 квітня 2024 року, 03 жовтня 2024 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпорядились на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися у додатку «Viber» та на зазначену ними електронну адресу. За клопотанням ОСОБА_2 двічі розгляд справи було відкладено; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2022 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради () витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2724 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова