Номер провадження: 22-ц/813/2859/24
Справа № 523/6445/23
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря

судового засідання Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2023 року

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (далі відповідач) про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди у розмірі 5400 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З 2009 року по теперішній час у вищевказаній квартирі відсутнє централізоване опалювання, незважаючи на даний факт, з 21.05.2022 року КП «Теплопостачання міста Одеси» почало нараховувати позивачу заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням створити комісію для встановлення і підтвердження, шляхом огляду, факту відсутності централізованого опалення в квартирі, однак комісія так і не була утворена. Крім того на рахунках КП «Одестеплокоммуненерго» залишились переплачені позивачем кошти, у розмірі 800 грн, які згодом перейшли до КП «Теплопостачання міста Одеси», як правонаступника, однак прохання позивача повернути переплачені кошти відповідачем ігнорується.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить:

- скасувати судове рішення Суворовського районного суду від 25 вересня 2023 року повністю;

- визнати нечинним судове рішення першої інстанції;

- в?изнати законним факт занесення до реєстру в КП «Одестеплокоммуненерго» про відключення приладів опалення від центральних тепломереж у квартирі АДРЕСА_2 ;

- ??визнати факт відсутності договірних відносин між відповідачем КП «Теплопостачання міста Одеси» і співласниками квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати незаконними нарахування відповідачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за послуги теплопостачання на ім?я ОСОБА_1 по квартирі АДРЕСА_2 ;

- постановити власне рішення на адресу Суворовського районного суду м.Одеси про навмисні порушення ЦПК і ЦК суддею цього суду ОСОБА_3 ;

- ??постановити окрему Ухвалу про зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов?язків, неналежного виконання професійних обов?язків, якою забов?язати представника відповідача ОСОБА_4 вибачитися перед Судом та спростувати наклеп, щодо позивача ОСОБА_1 у тій самий спосіб і надіслати власне визначення до органу з повноваженнями притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката Омельченко П. М.;

- постановити окрему Ухвалу про відкриття кримінальної справи у відношенні відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси» за підозрою у незаконному привласненні, утриманні і використання фінансових коштів з метою неправомірного збагачення, що належать співвласникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 та визнати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 потерпілими;

- стягнути з відповідача КП «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 5400 (п?ять тисяч чотириста) гривень.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення від 25 вересня 2023 року не відповідає верховенству права, є незаконним та необґрунтованим, постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права з порушенням норм процесуального права, не відповідає завданню цивільного судочинства визначеному ЦПК, постановлене на підставі не повно і не всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які не були досліджені у повному обсязі в судовому засіданні, на неправильних виводах суду не відповідних обставинам справи з неправильним застосуванням Закона, який не регулює виникли правовідношення.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що з 2009 року після відключення централізованого опалення, прилади опалення (радіатори), які були демонтовані у квартирі, були вкрадені з його гаража. Судом не враховано у повному обсязі платіжні документи, які надсилає відповідач позивачу, їх динаміку впливу на стан його здоров`я у зв`язку з систематичним розповсюджуванням недостовірної інформації вказаною у платіжних документах. З моменту відключення опалення в його квартирі, представниками КП «Одестеплокоммуненерго» щорічно проводилися обстеження квартири з приводу відключення опалення. Після відключення приладів опалювання у його квартирі, у відповідача залишилася переплачена співвласниками більше 800 грн. Співвласники, у тому числі і він, щомісячно сплачують внески до ОСББ «Гармония» на утримання будинку та прибудинкової території. Таким чином, відповідач ніякого відношення ні до внутрішнього обслуговування вказаного будинку, ні до нього як споживача, пов`язаного з відпусткою теплової енергії немає.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд задовольнити апеляційну скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів на підтвердження того, що будинок в цілому відключений від централізованого опалення позивачем не надано, а відповідно до реєстру підтвердження демонтажу на ділянці № 9 КП ЖКС «Півничний» ОСОБА_1 самовільно здійснив демонтаж системи централізованого опалення у квартирі у 2009 році, тобто після введення в дію заборони на відключення від мереж централізованого опалення окремих квартир у багатоквартирному будинку, що порушує чинне законодавство та не може вважатися підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, отже КП «Теплопостачання міста Одеси» правомірно нараховує позивачу плату за користування тепловою енергією.

Колегія суддів вважає погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.07.2018 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В 2009 р. ОСОБА_1 здійснено демонтаж системи центрального опалювання в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстром підтверджених демонтажів по ділянці №9 КП ЖКС «Півничіний» від 12.04.2012 року.

Відповідно до рахунку за послуги теплопостачання, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.04.2023 р. за надання послуг з постачання теплової енергії нараховано 1686,93 грн.

23.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Теплопостачання міста Одеса» із заявою про створення комісії щодо встановлення і підтвердження, шляхом огляду, факту, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 відсутнє централізоване опалення.

Згідно відповіді КП «Теплопостачання міста Одеси» від 03.06.2022 на звернення ОСОБА_1 з січня 2022 року обсяг теплової енергії , витрачений на загальнобудинкові потреби на опалення будівлі, розподіляються між усіма власниками приміщень (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ їх житлових приміщень. Для абонентів, що мешкають у будинку АДРЕСА_3 , який обладнаний єдиною внутрішньобудинковою системою централізованого опалення, абонентська плата склала 18,86 грн по травень 2022 року включно, а з червня 2022 р становить 13,04 грн на 1 абонента у місяць.

22.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Теплопостачання міста Одеса» з повторною заявою про створення комісії та просив повернути надлишково сплачені кошти на рахунки КП «Одестеплокоммуненерго», правонаступниками якого вони являються.

Згідно відповіді КП «Теплопостачання міста Одеси» від 06.03.2023 року що з приводу даного звернення підприємством уже було надано відповідь по суті та у випадку незгоди з величиною плати, що нараховується за теплову енергію, заявник має право надати зустрічний розрахунок, та розбіжність щодо акту звірки вирішити у судовому порядку.

Отже, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до п. 25 Правил, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання теплової енергії її споживачу та оплати наданих послуг, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язань з постачання теплової енергії та її оплати.

Відповідно до ст. 611 ЦК України відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов`язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором.

Теплопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі порушення прав споживачів теплопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Відповідно до положень ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо заподіяння йому моральної шкоди, у зв`язку з нарахуванням оплати за послуги теплопостачання, оскільки позивач несе обов`язок щодо сплати теплової енергії незалежно від будь-яких дій з переобладнання теплоприймачів, які приєднані до внутрішньобудинкової тепломережі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність письмового договору між сторонами із зазначенням індивідуальних істотних умов не звільняє позивача від обов`язку оплачувати надані послуги, оскільки він володіє житловим приміщенням у багатоквартирному житловому будинку, внутрішньобудинкові тепломережі якого входять до системи централізованого опалення.

Що стосується посилання скаржника стосовно попередніх платежів, пов`язаних із відпусткою теплової енергії, то останній не позбавлений права на звернення до відповідача з метою складення акту звірки та виявлення спірної суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не досліджено належним чином зібрані у справі докази та не встановлено всі обставини у справі, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів у справі, яким було надано належну правову оцінку судом першої інстанції.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 12 липня 2024 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький