Житомирський апеляційний суд
Справа №283/652/24 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/642/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Реуса Дениса Сергійовича, на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Тимошенка А.О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що згідно з виконавчим листом № 2-967/08, виданим Малинським районним судом Житомирської області 01.12.2008 року, з боржника ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.10.2008 року. За даним виконавчим листом Відділом ДВС Малинського районного управління юстиції 07.05.2014 року відкрито виконавче провадження № 43218852.

Вказала, що відповідач лише частинами здійснював погашення аліментів, у зв`язку з чим загальна неустойка за несвоєчасну сплату аліментів становить 118721,5 грн. Зауважила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є особою молодого віку, рішення про стягнення аліментів не оскаржив, є військовослужбовцем ЗСУ, протипоказань за станом здоров`я не має.

Таким чином, просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року - лютий 2023 року в розмірі 118721 грн. 50 коп.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період березень 2022 року - лютий 2023 року в розмірі 17096 грн 72 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Реус Д.С., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким зменшивши розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , із 17096,72 грн до 2000 грн.

Зокрема, зазначає, що відповідач, починаючи з березня 2022 року, не міг самостійно сплачувати аліменти, так як був мобілізований та проходив військову службу.

Крім того, до мобілізації відповідача, він був офіційно працевлаштований у ТОВ «Аргумент Легіс», а з його заробітної плати здійснювались відрахування в рахунок сплати аліментів.

30.07.2020 року старшим державним виконавцем Малинського РВ ДВС було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 та направлено її до подальшого виконання за місцем його роботи, а саме: ТОВ «Аргумент Легіс».

Таким чином, заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини роботодавця.

02.03.2023 року начальником відділу Малинського ВДВС винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 та направлено її для подальшого виконання до військової частини НОМЕР_1 (місце проходження військової служби відповідача).

Зважаючи на факт офіційного працевлаштування відповідача у ТОВ «Аргумент Легіс», а в подальшому його мобілізацію та направлення для проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , то як наслідок він був позбавлений можливості вплинути на рішення роботодавця щодо необхідності стягнення аліментів, тобто виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на його заробітну плату.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого він зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі частки свого заробітку (доходу), що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 43218852 від 07.05.2014 року.

30.07.2020 року старший державний виконавець Малинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бурківська В.А. винесла постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 , які він отримує у ТОВ «Аргументум Легіс».

02.03.2023 року старший державний виконавець Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко М.М. винесла постанову про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 , які він отримує у ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснив розрахунок заборгованості відповідача по аліментах станом на 01.08.2023 року. В даний розрахунок увійшов період сплати аліментів за березень 2022 року липень 2023 року.

Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року становила 17096 грн 72 коп.

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Частиною третьою даної норми також передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2020 року в справі № 357/14929/18 (провадження№ 61-20849св19) суд дійшов висновку про те ,що стягнення неустойки (пені) є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, на платника аліментів не можна покладати передбачену ч.1 ст. 196 СК України відповідальність, якщо заборгованість виникла з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно із статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейним Кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч.1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19, провадження № 61-16670ск19.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Встановлено, що боржник ОСОБА_2 в ході розгляду справи фактично визнав наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів.

Проте заперечуючи проти задоволення позову, зазначав, що вказана заборгованість виникла внаслідок його мобілізації до лав Збройних Сил України, у складі яких він на даний час проходить військову службу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку про можливість зменшення розміру пені , яка підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , із 17096,72 грн до 10000 грн. Відповідно, підлягає зменшенню й розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, з 169,57 грн до 135,2 грн.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Реуса Дениса Сергійовича, задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року змінити, зменшивши розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , із 17096,72 грн до 10000 грн, а також розмір судового збору з 169,57 грн до 135,2 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: