Справа № 189/1552/24
РІШЕННЯ

іменем України

21.10.2024 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини, ОСОБА_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення із дати подання позовної заяви до суду, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2023 року між сторонами зареєстрований шлюб, під час якого народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначає, що на час звернення до суду спільне життя між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина проживає з матір`ю.

ОСОБА_1 зазначає, що її матеріальне становище є скрутним, оскільки вона не працює у зв`язку з доглядом на малою дитиною, отримує лише щомісячну грошову допомогу від держави у розмірі 860,00 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року відкрите провадження у справі і справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року судове засідання відкладене, у зв`язку з відсутністю інформації про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання.

В судове засідання, призначене на 14.08.2024 року, сторони не з`явилися.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ним не отриманий позов, а також довідка, що в теперішній час він проходить військову службу в лавах ЗСУ за мобілізацією.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року судове засідання відкладене на 06.09.2024 року, на 10-00 годину.

05.09.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про зупинення провадження у даній справі у зв`язку з його перебуванням у складі Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 06.09.2024 року в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Відповідач надав повторно заяву про зупинення провадження у справі з тих же самих підстав, ухвалою суду від 03.10.2024 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Інших заяв та клопотань, а також відзиву на позов відповідач по суті справи не надав, в судове засідання не з`явився.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, неодноразово надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2023 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (копія, а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина, ОСОБА_3 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія, а. с. 5).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 06.06.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає разом із батьками та братом; разом з ОСОБА_1 без реєстрації проживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія, а. с. 7).

На даний час позивачка виховує та доглядає малолітню дитину, через що не може працювати і утримувати себе. Із доходів позивачка отримує лише щомісячну грошову допомогу при народженні дитини, у розмірі 860,00 грн. щомісячно і вона потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини.

Частинами першою та другою статті 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Крім того, частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, передбачене законом право жінки на її утримання чоловіком, який є батьком дитини, проте з яким вони разом не проживають, виникає за наявності в сукупності юридичних фактів: походження дитини від чоловіка; проживання дитини, яка не досягла трьох років з матір`ю та здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. При цьому матеріальне становище дружини не враховується. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, для призначення судом аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає разом із своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, не має достатніх доходів, її чоловік - батько дитини - коштів на їх утримання у добровільному порядку не надає, з ними фактично не проживає; на підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позивачка має право на утримання від відповідача ОСОБА_2 , до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, проходить службу в ЗСУ, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інших аліментних зобов`язань суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано.

Судом також встановлено, що судовим наказом від 20.06.2024 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти, на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.06.2024 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що з відповідача ОСОБА_2 вже стягуються аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 частини доходу до досягненням дитиною трьох років, що відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивач судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 70, 75, 79, 80, 180-184 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 21.06.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

У порядку ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 21.10.2024 року.

Суддя О.В. Чорна

21.10.2024