Справа № 953/8696/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У провадженні Київського районного суду міста Харкова перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), справа № 640/13428/17.

У межах розгляду вказаної справи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) (потерпілий у кримінальному провадженні) заявив цивільний позов до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) про стягнення матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.09.2024 у справі № 640/13428/17 вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь потерпілого ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 8 400 грн скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов в частині стягнення витрат на правову допомогу мотивовано тим, що для забезпечення свого права на захист у кримінальному провадженні між захисником потерпілого та ОСОБА_1 було укладено договір про надання юридичних послуг та захист інтересів в суді. Сума, що сплачена за надання таких послуг становить 30 000 грн.

Виклад позиції відповідача

30.10.2024 від представника ДПП надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить позовну заяву залишити без задоволення.

Відзив мотивований тим, що надані документи підтверджують лише витрати на лікування, придбання лікарських препаратів, при цьому витрати на правову допомогу документально не підтверджені.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.10.2024 через систему "Електронний суд" від представника відповідача ДПП Федюка Д.В. надійшов відзив на позовну заяву.

Суд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Учасники справи повідомлялись про розгляд справи належним чином, зокрема шляхом надіслання копії ухвали від 25.09.2024. Судова кореспонденція надіслана позивачу повернулась до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач отримав ухвалу суду в електронному кабінеті та надав відзив на позов, що додаткову підтверджує факт його обізнаності про справу.

Жодних клопотань, які б перешкоджали розгляду справі до суду не надходило, а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.

Також клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2024 у справі № 640/13428/17 ОСОБА_2 , зокрема, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки; стягнуто з ДПП на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, витраченої на лікування суму в розмірі 110 000 грн, у відшкодування моральної (немайнової) шкоди суму в розмірі 200 000 грн, у відшкодування витрат на правову допомогу пропорційно від задоволеної частини суму в розмірі 8 400 грн (а.с. 15 24).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.09.2024 у справі № 640/13428/17, зокрема, апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ДПП ОСОБА_3 , задоволено частково. Вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ДПП на користь потерпілого ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 8 400 грн скасовано та призначено в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 щодо ОСОБА_2 залишено без змін (а.с. 25 35).

Ухвала Полтавського апеляційного суду від 05.09.2024 в частині скасування вироку щодо вирішення цивільного позову про стягнення витрат на правову допомогу мотивована тим, що суд першої інстанції помилково визначив розмір витрат на правову допомогу потерпілого з огляду на відсоток задоволених позовних вимог, оскільки з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд не перевірив дотримання вимог ст. 91 КПК України щодо доведеності розміру витрат на правову допомогу під час кримінального провадження.

27.02.2017 між адвокатом Жук Андрієм Сергійовичем та ОСОБА_4 укладено договір з адвокатом № 1/02 2017 (далі договір), відповідно до якого адвокат зобов`язується надавати замовнику консультаційні та юридичні послуги з питань захисту законних прав та інтересів у відношенні громадянина ОСОБА_1 (а.с. 5 6).

Відповідно до п. 4.1. договору вартість послуг, наданих адвокатом становить 30 000 грн. Замовник сплачує загальну вартість послуг на умовах попередньої оплати протягом 5 календарних днів з моменту підписання цього договору.

28.02.2017 між адвокатом Жук Андрієм Сергійовичем та Іриною Олександрівною укладено договір з адвокатом № 1/02 2017, відповідно до якого адвокат зобов`язується надавати замовнику консультаційні та юридичні послуги з питань захисту законних прав та інтересів у відношенні громадянина ОСОБА_1 (а.с.7 8).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Суд враховує, що захист інтересів відбувався під час розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правничу допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК) (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.08.2024 у справі №521/3869/22).

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості на правничу допомогу підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19).

Зі змісту ч. 3 ст. 137 ЦПК України вбачається, що особа, яка заявляє про відшкодування витрат на правову допомогу, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, має надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (постанова Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20)

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи містять договір з адвокатом № 1/02 2017 від 27.02.2017 та договір з адвокатом № 1/02 2017 від 28.02.2017. Жодних інших доказів на підтвердження факту понесених судових витрат матеріали справи не містять і заявником не надано.

Суд звертає увагу, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу.

Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09.10.2020 у справі № 509/5043/17.

Водночас матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження надання правової допомоги (надання юридичних послуг), зокрема, детального опису робіт, акту приймання-передавання наданих послуг, тощо, передбачених ч. 3 ст. 137 ЦПК України (зміст якої також відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 124 КПК України), окрім договорів, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Висновки за результатами розгляду заяви

З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 до ДПП в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогуне підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 133, 137, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ki.hr.court.gov.ua/sud.

Повне судове рішення складено та підписано 25.11.2024.

Суддя Роман ВІТЮК