Провадження № 22-ц/801/1360/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрченко Тарас Петрович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Федчишена С. А. в залі суду в м. Вінниці, повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року,

у цивільній справі № 127/34222/23 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житловобудівельний кооператив «Кварталбуд-14» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути кошти,

встановив:

Короткий зміст вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житловобудівельний кооператив «Кварталбуд-14» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнути кошти.

Позов обґрунтовано тим, що 29 вересня 2020 року було укладено договір між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кварталбуд-14» № 24 про пайову участь. Відповідно до пункту 2.1 договору відповідач зобов`язався організувати будівництво об`єкта будівництва (багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що буде побудований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126) за рахунок внеску Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, забезпечити здачу його в експлуатацію, передати Учаснику Новозбудоване майно та документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внесок у розмірі та в порядку, встановлених даним Договором та додаткам до нього, та має право отримати Новозбудоване майно. Згідно пункту 2.2 Учасник здійснює оплату внеску, пов`язаного з будівництвом Новозбудованого майна, і може отримати Новозбудоване майно лише за умови оплати внеску у розмірі 100 (сто) відсотків від суми, вказаної в Додатку № 1 до Договору, в строки та порядку, передбаченими цим Додатком та Розділом 4 цього Договору. Пунктом 3.3 визначено орієнтований строк закінчення будівництва Об`єкту будівництва та здачі його в експлуатацію - грудень 2020 року. Також у відповідності до пункту 5.4.1. Відповідач зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк, вказаний у пункті 3.3 даного договору, при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків. Однак станом на 03 листопада 2023 року об`єкт будівництва не збудований та не введений в експлуатацію. На телефоні дзвінки позивача відповідач не відповідає. У месенджерах також ігнорує. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Вважає укладений договір від 29 вересня 2020 року № 24 договором про надання послуг, оскільки він є споживачем таких послуг, а тому відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення умов договору щодо своєчасної передачі нежитлового приміщення ОК «ЖБК «Кварталбуд -14» зобов`язане сплатити йому як споживачеві пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до додатку № 1 до Договору № 24 про пайову участь від 29 вересня 2020 року сума пайового внеску за об`єкт будівництва становить 420 000 грн, а тому вважає, що з відповідача потрібно стягнути наступний розмір пені 420 000*3%* 1037 днів = 13 066 200 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Кварталбуд-14» протягом місяця завершити будівництво та здати об`єкт в експлуатацію за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126, а також стягнути з відповідача пеню у розмірі 13 066 200,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язання з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки на спірні правовідносини, які виникли між обслуговуючим кооперативом та позивачем як його асоційованим членом, яким був оплачений пай, не поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо вимог позивача про зобов`язання Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кварталбуд-14» протягом місяця завершити будівництво та здати об`єкт в експлуатацію за вказаною у договорі будівельною адресою, суд першої інстанції виходив з того, що обслуговуючий кооператив згідно з умовами укладеного між сторонами договору зобов`язаний організувати будівництво Об`єкта будівництва, а не безпосередньо здійснити таке будівництво, тому вимога про зобов`язання відповідача завершити таке будівництво заявлена безпідставно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрченко Т. П., подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його безпідставним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому судом допущено порушення принципів всебічного і повного з`ясування обставин справи, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Також повідомляє, що попередній розмір судових витрат в апеляційній інстанції складає 16 000 грн, який складається з витрат на отримання професійної правничої допомоги.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 травня 2024 року вказану справу передано до розгляду у складі колегії суддів: суддя-доповідач Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Міхасішин І. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2024 року витребувано з місцевого суду матеріали цивільної справи № 127/34222/23.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2024 року вказану справу передано до розгляду у складі колегії суддів: суддя-доповідач Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Стадник І. М., в зв`язку з перебуванням судді Міхасішина І. В. у відпустці.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2024 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у цій справі, визначено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 24 червня 2024 року розгляд справи призначено на 02 липня 2024 року о 12:20 год. з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є необґрунтованими, оскільки як зазначено в пункті 5.4.6 Договору від 29 вересня 2020 року № 24 про пайову участь, відповідач взяв на себе забезпечити процес закінчення будівництва Об`єкту будівництва та введення його в експлуатацію в строки, передбачені даним Договором, однак вказаних зобов`язань на даний момент не виконано.

Вказує, що на виконання умов цього Договору ОСОБА_1 як асоційований член кооперативу сплатив ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» внесок у розмірі 420 000,00 грн (100 % внеску), що підтверджується додатком №1 до договору №24 про пайову участь від 29.09.2020, представником відповідача під час розгляду у Вінницькому міському суді Вінницької області не заперечувався цей факт. При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зауважує, що за характером правовідносини у даній справі подібні до положень статті 875 ЦК України (договір будівельного підряду), а отже, з урахуванням обставин, правовідносини між відповідачем, і позивачем, як споживачем (замовником), слід кваліфікувати у цій справі, як угоду про послугу - будівництво житла.

Звертає увагу, що відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, відтак можна дійти до висновку про те, що цей Закон регулює правовідносини, що виникли між сторонами.

Крім того, згідно з частиною другою статі 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Однак вказані обставини не були взяті Вінницьким міським судом Вінницької області до уваги та безпідставно було зроблено висновок, що вимога про зобов`язання відповідача завершити таке будівництво необґрунтована та не доведена.

Обслуговуючий кооператив «Житловобудівельний кооператив «Кварталбуд-14» не скористався своїм правом на подання відзиву.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Представник позивача адвокат Юрченко Т. П. апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, а також надав відповідні пояснення.

Представник відповідача адвокат Цепляєв С. В. заперечив вимоги апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 29 вересня 2020 року укладено договір №24 між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кварталбуд-14» (далі - ОК «ЖБК «Кварталбуд-14») про пайову участь.

Відповідно до пункту 2.1 договору відповідач зобов`язався організувати будівництво об`єкта будівництва (багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що буде побудований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126) за рахунок внеску Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, забезпечити здачу його в експлуатацію, передати Учаснику Новозбудоване майно та документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внесок у розмірі та в порядку, встановлених даним Договором та додаткам до нього, та має право отримати Новозбудоване майно.

Згідно пункту 2.2 Учасник здійснює оплату внеску, пов`язаного з будівництвом Новозбудованого майна, і може отримати Новозбудоване майно лише за умови оплати внеску у розмірі 100 (сто) відсотків від суми, вказаної в Додатку № 1 до Договору, в строки та порядку, передбаченими цим Додатком та Розділом 4 цього Договору.

Пунктом 3.3 визначено орієнтований строк закінчення будівництва Об`єкту будівництва та здачі його в експлуатацію - грудень 2020 року.

Також у відповідності до пункту 5.4.1. Відповідач зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк, вказаний у пункті 3.3 даного договору, при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

Однак станом на 03 листопада 2023 року об`єкт будівництва не збудований та не введений в експлуатацію.

Після сплати учасником повного розміру внеску (з урахуванням даних технічної інвентаризації щодо Загальної площі Новозбудованого майна), введення Об`єкту будівництва в експлуатацію та присвоєння адреси Об`єкту будівництва ЖБК надає Учаснику Довідку про асоційоване членство у ЖБК та Довідку про внесення паю/пайового внеску в повному обсязі (пункт 4.8).

ЖБК зобов`язаний організувати будівництво об`єкту будівництва та орієнтовний строк закінчення будівництва Об`єкту та здачі його експлуатацію грудень 2020 року (пункт 3.3).

Учасник зобов`язаний, зокрема не пізніше 15 календарних днів після отримання ЖБК документу, що підтверджу присвоєння адреси Об`єкту будівництва та з моменту сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) прийняти від ЖБК за Актом прийому передачі Новозбудоване майно (пункт 5.2.12).

На виконання умов договору № 24 ОСОБА_1 як асоційований член кооперативу мав сплатити ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» внесок у розмірі 420 000,00 грн (100 % внеску), що підтверджується додатком №1 до договору №24 про пайову участь від 29.09.2020 року, однак доказів про сплату пайового внеску суду не надав, хоча представник відповідача не заперечував цього.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У справі встановлено та не заперечується учасниками справи, що за укладеним між сторонами договором ОСОБА_1 набув права асоційованого члена ОК «ЖБК «Кварталбуд-14», вніс грошові кошти, як внесок у ОК «ЖБК «Кварталбуд-14», з метою організації кооперативом будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.

Асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю.

Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2020 року укладено договір №24 між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» про пайову участь (а.с.7-17).

Відповідно до пункту 2.1. договору відповідач зобов`язався організувати будівництво об`єкта будівництва (багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, що буде побудований за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126) за рахунок внеску Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, забезпечити здачу його в експлуатацію, передати Учаснику Новозбудоване майно та документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внесок у розмірі та в порядку, встановлених даним Договором та додаткам до нього, та має право отримати Новозбудоване майно.

Згідно з пунктом 2.2. договору ОСОБА_1 як асоційований член кооперативу мав сплатити ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» внесок у розмірі 420 000,00 грн (100 % внеску), що підтверджується додатком №1 до договору №24 про пайову участь від 29.09.2020 (а.с.18).

Тобто, правова природа Договору, укладеного між сторонами, жодним чином не свідчить про наявність ознак правовідносин за участю споживача, що наведені у статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, за змістом статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»: виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відтак позивач не є споживачем, а відповідач не є виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт чи надавачем послуг. Договір між сторонами не містить зобов`язань щодо виробництва та поставки товарів, продукції тощо, надання послуг чи виконання робіт.

За встановлених у справі обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, оскільки сплачені ОСОБА_1 кошти є пайовим внеском, який сплачений членом кооперативу на виконання його обов`язків, передбачених статутом кооперативу, а не платою за отримані послуги чи виконані роботи.

У даній справі відсутні докази того, що ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» є виконавцем будівельних робіт, об`єкту будівництва, що унеможливлює нарахування пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, вирішуючи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОК «ЖБК «Кварталбуд-14» пені за несвоєчасне виконання зобов`язання з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», місцевий суд правильно виходив із того, що оскільки на спірні правовідносини, які виникли між обслуговуючим кооперативом та позивачем як його асоційованим членом, яким був оплачений пай, не поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а тому дана вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання ОК ЖБК «Кварталбуд-14» протягом місяця завершити будівництво та здати об`єкт в експлуатацію за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:001:0126.

Разом з тим, як уже зазначалось, відповідно укладеного між сторонами Договору, позивачем не доведено такого обов`язку відповідача як будівництво об`єкту.

Так, обов`язки сторін Договору визначені розділом 5, де п.п. 5,4.1. - 5.4.7. визначено обов`язки ЖБК. За ними ЖБК Зобов`язаний:

п. 5.4.1. Організувати будівництво Об`єкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк, вказаний у п. 3.3 даного договору, при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

п. 5.4.2. Не пізніше 15 календарних днів з дати отримання ЖБК документу про присвоєння введеному в експлуатацію об`єкту будівництва адреси, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) передати Учаснику за Актом прийому-передачі новозбудоване майно.

п. 5.4.3. Надавати Учаснику інформацію, що стосується ходу будівництва.

п. 5.4.4. Повідомляти Учасника про всі обставини, що роблять неможливим виконання даного Договору.

п. 5.4.5. Повідомляти Учасника про зміну вартості будівництва одного квадратного метра в порядку передбаченому Розділом 4 цього Договору.

п. 5.4.6. Забезпечити процес закінчення будівництва Об`єкту будівництва та введення його в експлуатацію в строки, передбачені даним Договором.

п. 5.4.7. Нести інші обов`язки, передбачені даним Договором та чинним законодавством України.

Тобто ЖБК за Договором зобов`язаний організувати будівництво Об`єкта будівництва, а не безпосередньо здійснити таке будівництво, тому вимога про зобов`язання відповідача завершити таке будівництво заявлена безпідставно.

Позивачем не обґрунтовано та не доведено між ким було укладено договір будівельного підряду, відповідно хто є підрядником, тобто особою, що безпосередньо здійснює будівництво, та замовником з будівництва даного Об`єкта будівництва.

Отже, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин з урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 466/7136/15-ц, від 19 травня 2021 року у справі № 569/15105/19, від 03 квітня 2024 року у справі № 357/6883/22.

Доводи заявника про те, що рішення у справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 607/1579/19, від 20 травня 2021 року у справі № 607/1569/19, 04 вересня 2019 року у справі № 361/5893/16-ц, від 14 липня 2021 року у справі № 504 /2353/15-ц, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11, від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19,від 26 травня 2021 року у справі № 910/8358/19).

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови Верховного суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16, від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16).

У справах № 607/1579/19 та № 607/1569/19 інший суб`єктивний склад учасників відносин й договірні правовідносини між ними мають характер будівельного підряду. У справі № 361/5893/16-ц предметом розгляду є визнання договору частково недійсним, а у справі 504/2353/15-ц - повернення авансового платіжу.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову за обставин, на які посилається позивач у позовній заяві.

Таким чином, не знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Юрченко Тарас Петрович, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 липня 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник