ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9946/24 Справа № 199/5577/23 Суддя у 1-й інстанції - ЯКИМЕНКО Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Петешенкової М.Ю.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Корольова Дмитра Олександровича на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов Максим Євгенійович, про визнання недійсним (фраудаторним) договору, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є. про визнання недійсним (фраудаторним) договору, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення державної реєстрації права власності.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, її позов частково задоволено та визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль марки "HYUNDAI", модель ACCENT, тип - загальний легковий седан, VІN - код НОМЕР_1 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу - автомобіля марки "HYUNDAI", модель ACCENT, тип - загальний легковий седан, VІN - код НОМЕР_1 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 136 164 грн. 83 коп., а також суму судових витрат. Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Позивач вказує, 08 червня 2022 року вона звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. із заявою про примусове виконання рішень на підставі виконавчих листів, виданих 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 136164 грн. 83 коп. - компенсації замість частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності, у розмірі вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу; 11039 грн. 64 коп. - розмір судових витрат; та 1000 грн. - розмір додаткових судових витрат на правничу допомогу. 08 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_7, НОМЕР_8 та НОМЕР_9, які були об`єднанні у зведене виконавче провадження НОМЕР_10. 29 червня 2023 року від приватного виконавця надійшла відповідь на адвокатський запит адвоката Корольова Д.О., в якій зазначено про те, що у боржника відсутнє нерухоме та рухоме майно, яке підлягає державній реєстрації. Однак, на момент розгляду цивільної справи №199/7858/22 за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 березня 2023 року №325187903. 25 квітня 2023 року ОСОБА_2 здійснив відчуження квартири АДРЕСА_1 , на користь своєї матері ОСОБА_3 , шляхом укладення договору дарування №849 від 25 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Сусловим М.Є., із метою уникнення виконання судових рішень. Таким чином, станом на дату відчуження нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 було відомо про ухвалені судові рішення по цивільній справі №199/7858/22 про поділ майна подружжя, тому, на думку позивача, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання зазначеного судового рішення, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, а отже оспорюваний правочин є фраудаторним, тобто вчиненим на шкоду кредитору. Також, у травні 2019 року ОСОБА_4 здійснив відчуження автомобіля марки "HYUNDAI", модель ACCENT, тип - загальний легковий седан, VІN - код НОМЕР_1 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що на момент здійснення відчуження ОСОБА_2 спірної квартири, зобов`язання щодо виплати грошової компенсації ОСОБА_1 замість її частки у праві спільної сумісної власності, не виконано. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним (фраудаторним) договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчений 25 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за №849; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67334441 від 25 квітня 2023 року, 14:13:32, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова М.Є. (запис про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ), та поновити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу (т.1 а.с.99).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є., про визнання недійсним (фраудаторним) договору, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення державної реєстрації права власності.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 серпня 2024 року частково задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Нестеченка Д.С. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є., про визнання недійсним (фраудаторним) договору, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення державної реєстрації права власності. Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Корольов Д.О. просить рішення суду від 02 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Нестеченко Д.С. просить апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Корольова Д.О. залишити без задоволення, рішення суду від 02 серпня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір дарування - це домовленість, за якою одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (частина перша статті 717 ЦК України).

Згідно з частиною першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною першою статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правом оспорити правочин наділені не лише сторони такого правочину, але й інші заінтересовані особи.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Боржник, який відчужує майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості, або виникнення у нього обов`язку зі сплати боргу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Тобто, цивільні права здійснюються особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Такі межі можуть визначатися договором або актами цивільного законодавства. Обов`язок при здійсненні цивільних прав утримуватися від дій, які порушували б права інших осіб, конкретизується актами цивільного законодавства, що встановлюють ці права. Порушення меж здійснення цивільних прав веде до зловживання правом.

Вирішуючи спір про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, підлягає встановленню, яким чином наслідки такого правочину вплинули або можуть вплинути на права та інтереси цієї особи, оскільки звернення заінтересованої особи до суду із позовом про визнання недійсним договору направлене на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних із вчиненням такого правочину.

Також необхідним є надання оцінки дій сторін цього договору в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача в майбутньому законних майнових прав.

Фраудаторним може виявитися будь-який правочин (договір), укладений між учасниками цивільних відносин, який не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, що визначені статтею 203 ЦК України, зокрема: зміст правочину суперечить ЦК України, актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (власність використовується на шкоду іншим); волевиявлення боржника як учасника правочину є неправомірним, внутрішня воля націлена на обман, "на зло" іншої особи (кредитора); правочин не є реальним, не має економічної мети, правові наслідки є зловживанням правами та викликають порушення прав кредиторів (боржник не отримує еквівалентних зустрічних майнових дій, кредитор втрачає забезпечення).

У постанові від 07 жовтня 2020 у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) Верховний Суд зазначив, що договором, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний правочин (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність чи відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

У справі встановлено, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип - загальний легковий седан, VІN - код НОМЕР_1 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу - автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип - загальний легковий седан, VІN - код НОМЕР_1 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 136 164 грн. 83 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1361 грн. 64 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9678 грн., а всього в розмірі 11039 грн. 64 коп. В іншій частині позову - відмовлено (т.2 а.с.182-185).

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. (т.2 а.с.186, 187).

Встановлено, позивач ОСОБА_1 отримала виконавчі листи на виконання вказаних рішень суду від 12 квітня 2023 року та від 19 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 і звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. із заявою про примусове виконання виконавчих листів, виданих 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 136164 грн. 83 коп. - компенсація замість частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності, у розмірі вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу; 11039 грн. 64 коп. - розмір судових витрат; та 1000 грн. - розмір додаткових судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. №3170 від 29 червня 2023 року, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_11, до складу якого входять: ВП НОМЕР_9 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.; ВП НОМЕР_7 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу - автомобіля марки "HYUNDAI", модель ACCENL, тип - загальний легковий седан, VIN - код НОМЕР_6 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 136164 грн. 83 коп.; ВП НОМЕР_8 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1361 грн. 64 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9678 грн., а всього - 11039 грн. 64 коп.

Також, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. зазначено про те, що у боржника відсутнє нерухоме та рухоме майно, яке підлягає державній реєстрації (т.1 а.с.9).

ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири від 11 лютого 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Сусловим М.Є., реєстраційний №443. Зазначена квартира була подарована ОСОБА_2 його матір`ю ОСОБА_3 , яка була власником даного нерухомого майна (т.1 а.с.72).

25 квітня 2023 року ОСОБА_2 здійснив відчуження квартири АДРЕСА_1 , на користь своєї матері ОСОБА_3 , шляхом укладення договору дарування №849 від 25 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Сусловим М.Є. (т.1 а.с.71).

З матеріалів справи вбачається, оспорюваний позивачем договір дарування квартири від 25 квітня 2023 року укладено у письмовій формі, з додержанням вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення, сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, договір підписаний обома сторонами, що підтверджує відповідність договору внутрішній волі сторін та вимогам законодавства, що звичайно ставляться до них.

Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним (фраудаторним) договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , посвідчений 25 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за №849; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67334441 від 25 квітня 2023 року, 14:13:32, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Суслова М.Є. (запис про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ), та поновити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу (т.1 а.с.99).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з п. 2 Розділу 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Відповідно ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Встановлено, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності, у розмірі 1/2 вартості відчуженого майна у розмірі 136 164 грн. 83 коп., судового збору в розмірі 1361 грн. 64 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9678 грн., а всього в розмірі 11039 грн. 64 коп.

Мінімальна заробітна плата із 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становила 6700 грн., із 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 - 7100 грн., із 01 квітня 2024 по 31 грудня 2024 - 8000 грн.

Таким чином, станом на час відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими на виконання вказаного рішення суду, сума стягнення з відповідача могла бути погашена без реалізації нерухомого майна, оскільки вона хоч і перевищувала розмір 20 мінімальних заробітних плат (136 000 грн.), однак різниця є незначною.

Також встановлено, виконавчі листи на виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22були направлені за місцем роботи відповідача ОСОБА_2 та починаючи з червня 2023 року ТОВ "Фоксгруп-Дніпро" проводилися відрахування та виплати щодо ОСОБА_2 , що підтверджується звітами про здійснені відрахування та виплати за період з 01 червня 2023 року по 31 грудня 2023 року (т.2, а.с.6, 7, 10, 12, 23, 26, 29).

Також ТОВ "Фоксгруп-Дніпро" здійснювали перерахування доходів боржника ОСОБА_2 , що підтверджується платіжною інструкцією №9 від 16 листопада 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №10 від 16 листопада 2023 року на суму 1213 грн. 20 коп., платіжною інструкцією №10 від 23 січня 2024 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №11 від 16 листопада 2023 року на суму 1370 грн. 76 коп., платіжною інструкцією №3 від 13 грудня 2023 року на суму 351 грн. 94 коп., платіжною інструкцією №5 від 18 липня 2023 року на суму 1202 грн. 03 коп., платіжною інструкцією №3 від 18 липня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №4 від 18 липня 2023 року на суму 1292 грн. 03 коп., платіжною інструкцією №2 від 15 серпня 2023 року на суму 1321 грн. 19 коп., платіжною інструкцією №3 від 15 серпня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №3 від 16 жовтня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №1 від 16 жовтня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №16 від 07 вересня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп., платіжною інструкцією №17 від 07 вересня 2023 року на суму 1722 грн. 70 коп. (т.2 а.с.8, 9, 11, 13,14, 20, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31).

Крім стягнення коштів із заробітної плати, відповідач ОСОБА_2 частинами перераховував кошти позивачу ОСОБА_1 та у січні 2024 року розрахувався повністю, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №8 від 17 січня 2024 року, квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 07 листопада 2023 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 13 вересня 2023 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 28 липня 2023 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 13 грудня 2023 року (т.2, а.с.15-19).

07 серпня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_9 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. (т.1 а.с.190-192).

20 лютого 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_8 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1361 грн. 64 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9678 грн. 00 коп., а всього - 11 039 грн. 64 коп. (т.1 а.с.183-185).

20 лютого 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_7 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 травня 2023 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у справі №199/7858/22, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі вартості відчуженого майна, а саме транспортного засобу - автомобіля марки "HYUNDAI", модель ACCENL, тип - загальний легковий седан, VIN - код НОМЕР_6 , рік випуску - 2014, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 136 164 грн. 83 коп. у зв"язку з виконанням у повному обсязі (т.1 а.с.186-189).

Отже, станом на 20 лютого 2024 року відповідачем ОСОБА_2 у повному обсязі було виконано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Встановлено, відповідач ОСОБА_2 з роботи не звільнявся, від виконання вказаного рішення суду не ухилявся. Жодних дій щодо ухилення від виконання рішення суду відповідачем ОСОБА_2 не здійснено.

Оскаржений договір дарування від 25 квітня 2023 року був укладений після ухвалення судового рішення у справі №199/7858/22, однак вказане судове рішення виконувалося відповідно до вимог ст.ст. 68-70 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення проводилося приватним виконавцем відповідно до вимог діючого законодавства - у першу чергу на грошові кошти (заробітну плату).

Виконавчий лист позивачу ОСОБА_1 без виконання не повертався, після пред`явлення виконавчого листа до приватного виконавця для виконання жодних підстав для звернення стягнення на майно не існувало.

Позивачкою не надано доказів, які б вказували на наявність недобросовісності та зловживання правами стосовно укладення відповідачем оскарженого договору дарування від 25 квітня 2024 року.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 відчужено належну йому квартиру на користь його матері ОСОБА_3 з метою уникнення виконання судових рішень не підтверджено жодними належними та допустимими доказами у справі.

Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2024 року у справі №504/112/22 зазначив, мета оспорювання фраудаторного правочину досягається для того, щоб кредитор міг задовольнити своє право вимоги, тобто щоб відбулося погашення боргу боржником. Якщо кредитор уже звернув стягнення на майно для задоволення свого права вимоги і погашення боргу боржника, то конструкція фраудаторного правочину не може бути застосована.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 25 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сусловим М.Є., зареєстрованого в реєстрі за №849 є фраударним правочином. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, ОСОБА_2 укладено оскаржений договір дарування квартири, який належав йому на праві власності, на шкоду кредитору, з метою уникнення виконання судових рішень.

Крім того, у справі встановлено, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року у справі №199/7858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна виконано ОСОБА_2 у повному обсязі, виконавче провадження щодо його примусового виконання було закрито саме у зв"язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Суслов М.Є. про визнання недійсним (фраудаторним) договору, скасування рішення про державну реєстрацію та поновлення державної реєстрації права власності.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність підстав задоволення позовних вимог позивача є необґрунтованими належними та допустимими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування судом обставин у справі незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Корольова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.Ю.Петешенкова

О.В.Свистунова