Справа №:755/4032/23
Провадження №: 6/755/2021/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Назаровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою представника заявника ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Шовкун Наталії Іванівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Пишний Артем Володимирович про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити вибулого стягувача АТ «Райффайзен Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 755/4032/23, виданого Дніпровським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27.07.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 року, в розмірі 127 234,05 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На виконання вказаного рішення суду Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 755/4032/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором. На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Києва Пишного А.В. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №755/4032/23.

24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26.07.2024 до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 р. в сумі 184 863,21 грн., з яких: 108 174,63 грн. - заборгованість за основним боргом, 76 688,58 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи викладене, представник просив замінити сторону стягувача.

Представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у своїй заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 3ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27.07.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 року, в розмірі 127 234,05 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 755/4032/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Києва Пишного А.В. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №755/4032/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором.

24.07.2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права вимоги до Боржників, які вказані в Реєстрі боржників (портфель заборгованості).

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26.07.2024 до Договору про відступлення права вимоги, до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 р. в сумі 184 863,21 грн., з яких: 108 174,63 грн. - заборгованість за основним боргом, 76 688,58 грн. - заборгованість за відсотками.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

За пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зробив висновок, що відсутність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі, з огляду на положення пункту 2 договору відступлення права вимоги.

На необхідність перевірки доводів перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття права вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 143/1269/17 (провадження № 61-5383св22), від 06 вересня 2023 року у справі № 466/3066/13-ц (провадження № 61-785св23), від 26 січня 2022 року у справі № 637/590/16-ц (провадження № 61-15865св21).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Однак, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Як вбачається з п.2.1 Договору про відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права вимоги до Боржників, які вказані в Реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік Кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.2.2. Договору про відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, відступлення Новому кредитору зазначених у Попередньому реєстрі боржників (Додаток №1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором п.3.2 Договору та з моменту підписання сторонами Реєстру боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору.

Проте, матеріали справи не містять та заявником не надано до суду належних та достатніх доказів обставин здійснення повної оплати за договором відступлення права вимоги на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» своїх зобов`язань за Договором про відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 та, відповідно, переходу до нього права вимоги, зокрема до ОСОБА_1 .

Більш того, заявником не надано Договору про відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 у повній редакції, оскільки вбачається, що частина тексту договору про відступлення права вимоги взагалі відсутня (заявником надано частину 2 договору та одразу п.5.2), відсутня інформація в якій сумі відбулось відступлення прав вимоги за Договором, а тому суд позбавлений можливості в повному обсязі ознайомитись з текстом Договору та перевірити його достовірність.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому листі правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14, від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16, від 06 вересня 2023 року у справі № 466/3066/13-ц (провадження № 61-785св23).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором № 014-RO-82-34200819 від 21 серпня 2019 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 81, 442 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви представника заявника ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» Шовкун Наталії Іванівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Пишний Артем Володимирович про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя :