Справа № 703/3814/24
УХВАЛА

про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви

26 листопада 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцький В.О. ознайомившись із матеріалами зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 листопада 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Відповідно до вимог ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду із первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження із первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Як вбачається з матеріалів зустрічної позовної заяви, ОСОБА_1 оспорює батьківство та просить виключити відомості про нього як батька ОСОБА_3 , з актового запису № 27 здійсненого 9 серпня 2021 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області.

З рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2024 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про оспорювання батьківства відмовлено у повному обсязі.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 оскаржено до суду апеляційної інстанції не було та воно набрало законної сили 08 серпня 2024 року.

Таким чином вимога, яка зазначена у зустрічній позовній заяві до первісного позивача по справі ОСОБА_1 , а саме оспорювання батьківства, вже розглянута по суті 17 липня 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII). В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.

Положеннями ст.ст. 193-195 ЦПК України не передбачено порядок дій суду у разі подання зустрічного позову, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Зустрічна позовна заява фактично спрямована на ініціювання нового судового розгляду позовних вимог щодо яких вже є рішення суду, що набрало законної сили, що суперечить принципу правової визначеності.

Таким чином, прийняття поданого ОСОБА_1 зустрічного позову не відповідатиме засадам цивільного судочинства, у зв`язку з чим розгляд зустрічної позовної заяви неможливий.

Враховуючи вищевикладене, у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 175, 177, 186, 193-195, 258, 260, 353 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у прийняті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя : В.О. Прилуцький