ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/287/24 Номер провадження 22-ц/814/2840/24Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д.Є. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

секретар: Кириченко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манорик Галини Григорівни

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів щомісячно доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.01.2023 року.

На виконання даного рішення суд Борщівський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрив виконавче провадження № 71939147.

Станом на 01.03.2024 року по даному виконавчому провадженню у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 123165,92 грн.

Зазначив, що з часу ухвалення вказаного рішення змінився його сімейний та матеріальний стан, оскільки 01 червня 2023 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5 .

Позивач перебуває на посаді командира батальйону в/ч НОМЕР_1 та розмір його доходу відповідно до довідки про дохід за останні пів року становить 179875,57 грн., та сума яка буде стягуватись з позивача буде змінюватися в залежності від перебування в зоні безпосередньо бойових дій та складатиме від 15846,92 грн. до 28226,96 грн. є значною та надто великою сумою у розумінні стягнутих з нього аліментів, а тому просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів щомісячно доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вказав, що позивач на даний час має проблеми зі здоров`ям, наявні контузії отримані під час бойових дій, має значні видатки на лікування наслідків контузій, витрати пов`язані з покупкою обмундирування, витрати, які пов`язані з військовою службою (пальне, військове обладнання, купівля автозапчастин до службового транспорту, засоби індивідуального захисту).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів зміни матеріального стану, погіршення здоров`я після винесення судового рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Манорик Галина Григорівна, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що даний спір підлягав розгляду в порядку загального позовного провадження, оскільки виник з сімейних правовідносин, проте суд першої інстанції в порушення вимог процесуального права розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, що є обов`язковою підставою для його скасування.

Окрім того, місцевий суд на надав належної правової оцінки обставинам справи, а саме зміну сімейного та матеріального стану позивача, зокрема перебування на його утриманні дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Від представника ОСОБА_2 адвоката Щасливої М.О. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивач не надав доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану або стану здоров`я, що слугувало б підставою для зменшення розміру аліментів.

Вказано, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилася в іншому шлюбі та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, без доведення погіршення майнового стану, само по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, зазначено, що позивач належним чином не виконує рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 112528,48 грн.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 10).

Рішенням Заліщинського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.01.2023 року (а.с. 26-29).

02 червня 2023 року Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 71939147, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 15).

01 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 9).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 01.03.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 123165,92 грн. (а.с. 12).

З довідки про доходи, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства Оборони України № 53 від 28.02.2024 року вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з вересня 2023 року по січень 2024 року становить 179875,57 грн. (а.с.13).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 367680076 від 28.02.2024, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер :01:001:0724 (а.с. 14).

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 426 від 31.12.2022 року, капітану ОСОБА_1 , 1998 року народження, 31.12.2022 року проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_4 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки МВТ (21.10.2022) без неврологічного дефіциту, вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин нижньої губи та ділянки лівої щоки у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців без порушення функції. Травма пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 23).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану чи стану здоров`я, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки на його утриманні перебуває малолітня донька, яка народилася у іншому шлюбі, та дружина, яка перебуває у декретній відпустці.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, а також дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення майнового становища платника аліментів, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23, від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23, від 16 вересня 2024 року у справі № 591/6388/22.

У рішенні Заліщинського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року яким визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь малолітнього ОСОБА_3 , зазначено, що згідно довідки про заробітну плату від 15.11.2022 року ОСОБА_1 за період з липня по жовтень 2022 року отримав грошове забезпечення у розмірі 388312,31 грн.

Як вбачається з довідки про доходи № 1064 від 09.03.2024 ОСОБА_1 , після ухвалення вищевказаного рішення, за період з квітня 2023 року по серпень 2023 року отримав грошове забезпечення у розмірі 593827 грн. (а.с. 62).

Суд критично оцінює надану позивачем довідку про доходи від 28.02.2024 № 53, в якій зазначено, що ОСОБА_1 за період з вересня 2023 року по січень 2024 року отримав доходи у розмірі 179875,57 грн., оскільки вказаний у ній розмір щомісячного грошового утримання суттєво відрізняється від розміру доходу за вказаний період, який міститься у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованим державним виконавцем.

Апеляційний суд зауважує, що за своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Разом з тим, ОСОБА_1 свого обов`язку з утримання ОСОБА_3 та сплати аліментів у визначеному судовим рішенням розмірі, яке набрало законної сили, належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 01.03.2024 у розмірі 123165,92 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану.

Посилання ОСОБА_1 про погіршення його стану здоров`я, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки долучені ним докази на підтвердження даної обставини, а саме довідка ВЛК датована 31.12.2022, тобто до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Інших доказів погіршення його стану здоров`я, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів, матеріали справи не містять.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану чи стану здоров`я, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо порушення місцевим судом норм процесуального права з огляду на наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 277 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частини перша та друга статті 274 ЦПК України).

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).

У справі, що переглядається, предметом спору є зменшення розміру аліментів на дитину.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 26 березня 2024 року відкрито провадження у цій справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 40).

26 грудня 2023 року Городнянський районний суд Чернігівської області ухвалив рішення у справі.

Тобто, справа про зменшення розміру аліментів розглянута судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження.

Процесуальне питання щодо неможливості розгляду спорів про зменшення розміру аліментів на дитину у порядку спрощеного позовного провадження вже перебувало на розгляді Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23), зроблено висновок про те, що, ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона є справою, що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 676/2582/23 зроблено висновок про те, що спір, який виник із сімейних відносин та не стосувався стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплати додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміни способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, не може бути розглянутим за правилами спрощеного позовного провадження.

Схожий за змістом правовий висновок щодо вирішення вказаного процесуального питання викладено в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 495/4896/23, від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.

Усупереч наведеним нормам процесуального права та правовим висновкам Верховного Суду суд першої інстанції розглянув і вирішив справу у спорі, що виникає із сімейних правовідносин, у порядку спрощеного позовного провадження.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у справі спір виник із сімейних відносин та не стосувався стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплати додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміни способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, а стосувався зменшення розміру аліментів, а тому ця справа не могла бути розглянутою за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1, п. 3, 4, ч. 3 п. 7, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Манорик Галини Григорівни задовольнити частково.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. Б. Бутенко

Г. Л. Карпушин