Номер провадження: 22-ц/813/5891/24
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року,

за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, призначення опікуна, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, в обґрунтування якого зазначив, що його рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 2 групи безстроково внаслідок психічного розладу.

Заявник, його брат ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_3 , зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Їх батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є пенсіонеркою та не в змозі здійснювати догляд та опіку над ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що його брат ОСОБА_2 , є інвалідом внаслідок психічного розладу та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи II групи внаслідок психічного розладу від 30.06.2022 року.

Також зазначає, що окрім заявника, немає кому постійно доглядати та надавати постійну допомогу його братові ОСОБА_2 , який за станом здоров`я цього потребує.

За своїм станом здоров`я та матеріальним становищем заявник може бути опікуном брата ОСОБА_2

ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, та призначити його опікуном, ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 29 квітня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, відмовив.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення заявника опікуном його брата, не містять в додатках письмових відомостей, а також не додано до матеріалів подання Акту обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 , 1970 р.н., відсутні письмові докази та письмові відомості , які вказані в абзаці 4 подання стосовно заявника ОСОБА_1 , що заявник «працює, матеріально забезпечений, на роботі характеризується позитивно». При таких обставинах, суд позбавлений можливості оцінити належність та існування створених заявником ОСОБА_1 , 1970 р.н. матеріально - побутових умов для проживання брата заявника ОСОБА_5 , над яким заявник ОСОБА_1 бажає отримати опіку, та визнати брата недієздатним та можливості догляду за ним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси рішенням від 29 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки наявності у ОСОБА_2 стійкого психічного розладу, внаслідок якого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначає, що судом допущено порушення статті 299 ЦПК України, а саме здійснено розгляд справи без участі особи, відносно якої вирішувалось питання щодо визнання недієздатною. В порушення вимог ч. 2 ст. 13 та ч. 3 ст. 297 ЦПК України суд поклав на заявника обов`язок щодо надання додаткових доказів, що прямо суперечить вимогам закону та судовій практиці Верховного Суду.

Звертає увагу, що суд безпідставно не прийняв до уваги в якості доказу до додану до матеріалів справи копію висновку ЛКК медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, ураховуючи що в заяві зазначалося, що оригінал висновку буде насадний для огляду у судовому засіданні.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 червня 2024 року відкрито провадження у справі та Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради роз`яснювалось право подання до апеляційного суду пояснень на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження заявник отримав особисто 25.06.2024 року, що підтверджується розпискою.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради отримав в особистому кабінеті Електронного суду 08.06.2024 року та 05.06.2024 року відповідно, що підтверджується довідками.

Пересипською районною адміністрацією Одеської міської ради подано до суду пояснення, в яких зазначає, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 299 ЦПК України, судом першої інстанції не вирішувалося питання про залучення адвоката особи стосовно якої розглядається справа та виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. Відповідно до висновку судово- психіатричного експерта від 16.10.2023 № 562 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Параноїдної шизофреній, нападоподібно - прогредієнтний тип перебігу з стабільним дефектом, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але незважаючи на ці обставини, суд не визнав ОСОБА_2 недієздатним, що позбавляє його вирішувати нагальні питання щодо захисту його цивільних прав.

Звертає увагу, що матеріалах справи дійсно відсутня заява власника будинку матері заявника на згоду проживання синів у будинку АДРЕСА_1 , але є довідка про те, що ОСОБА_3 та її сини зареєстровані, і проживають в ньому. При обстежені умов проживання осіб у даному будинку було встановлено працівниками органу опіки та піклування ті самі обставини. При підготовці подання до суду про призначення опікуном ОСОБА_1 , взяті до уваги і висновки експертів, і умови проживання та матеріальна забезпеченість опікуна, згода матері, спілкування з ОСОБА_2 , про що надане до суду відповідне подання. Сумнівів, що саме ОСОБА_1 може бути опікуном брата, в разі визнання його недієздатним не має, оскільки заяв від інших родичів ані в суд, ані в орган опіки не надавалось. Медичних протипоказань для призначення ОСОБА_1 немає, про що суду надані довідки.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив заяву задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Подольна Т.А. в судовому засіданні в судовому засіданні вважала. Що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Представник Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради Дейнеко О.Ю. в судовому засіданні вважав, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні заява від власника будинку де зареєстрований заявник, дозвіл та згода на проживання ОСОБА_2 ; письмові відомості про майно яке належить заявнику по справі ОСОБА_1 ; письмові відомості, що заявник по справі ОСОБА_1 , є власником будь якого майна; письмові відомості про те, що заявник ОСОБА_1 працює, має постійний дохід та матеріально забезпечений; Акт обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 з місця його проживання.

Суд не прийняв до уваги ксерокопію висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року, як письмовий доказ, оскільки оригінал вищевказаного висновку не був наданий суду для огляду у судовому засіданні.

Зазначив, що матеріали подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення заявника опікуном його брата, не містять в додатках письмових відомостей, а також не додано до матеріалів подання Акта обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 , відсутні письмові докази та письмові відомості, які вказані в абзаці 4 подання стосовно заявника ОСОБА_1 , що заявник «працює, матеріально забезпечений, на роботі характеризується позитивно».

Суд вважав, що подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення опікуна ОСОБА_1 опікуном над його братом ОСОБА_2 є не доведеним, та таким що протирічить інтересам ОСОБА_2 .

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту ч. 3ст. 297 ЦПК України вбачається, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути задоволена судом в разі встановлення обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад особи, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , 1970 року народження є братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано Ленінським ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 760 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видано ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1988.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання безстроково, що підтверджується дублікатом довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 2-18 АЄ №136439. Дата огляду ОСОБА_2 19.01.1995 року.

З копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 , особа з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного розладу потребує стороннього догляду.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 562 від 16.10.2023 року, який здійснено Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Параноїдної шизофренії, нападоподібно прогредієнтний тип перебігу з стабільним дефектом», внаслідок чого ОСОБА_2 не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, амбулаторному дослідженню психічного стану ОСОБА_2 та не суперечить наявним у справі доказам.

Згідно з положеннями частин першої та п`ятої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що справи про визнання особи недієздатною є справами окремого провадження, які мають спеціальний порядок розгляду та вирішення, пов`язаний як з необхідністю захисту інтересів особи, яка не може набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, так і з необхідністю встановлення психічного стану такої особи.

Відповідно до ч.ч. 2,3 статті 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд першої інстанції посилаючись на відсутність в матеріалах справи заяви від власника будинку де зареєстрований заявник, дозволу та згоду на проживання ОСОБА_2 ; письмових відомостей про майно яке належить заявнику по справі ОСОБА_1 ; письмових відомостей, що заявник по справі ОСОБА_1 є власником будь якого майна; письмових відомостей про те, що заявник ОСОБА_1 працює, має постійний дохід та матеріально забезпечений; Акта обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 з місця його проживання не врахував зазначених вище положень закону, формально підійшов до розгляду справи про визнання особи недієздатною, не забезпечивши її розгляд з метою ефективного захисту прав та інтересів особи, стосовно якої розглядається питання про визнання недієздатним та призначення опікунів.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Однак суд першої інстанції не зазначив, яких заходів ним вжито для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та які докази з цією метою витребувано або запропоновано надати заявнику.

Тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 294 ЦПК України та викладені вище обставини, та обставини на які посилались сторони в суді першої інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серія В00 № 096946, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.05.2024 року, який не є новим доказом; Витяг з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1 квартал 2023 по 2 квартал 2024 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.10.2023 року; витяг з Державного реєстру речових прав від 12.01.2024 року; акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 22.05.2024 року; виписку із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 ; висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю 1 чи ІІ групи внаслідок психічного розкладу № 384 від 08.05.2024 року.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, дата державної реєстрації 23.01.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серія В00 № 096946 та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.05.2024 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1 квартал 2023 по 2 квартал 2024 року дохід за 1 квартал 2023 року 250328,40 грн, 2 квартал448730 грн, 3 квартал 2023 року 91845 грн, 4 квартал 2023 року - 449310 грн, 1 квартал 2024 року 231230 грн.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.10.2023 року, номер інформаційної довідки 351335037, вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового буднику, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 01 липня 2022 року № М5-96957-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових праві від 12.01.2024 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на положення статті 299 ЦПК України, які передбачаються, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я.

Слушними є доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції статті 299 ЦПК України, а саме розгляд справи здійснено без участі ОСОБА_2 щодо якого розглядається справа про визнання його недієздатним та який має право на учать у розгляді справи, і його адвоката.

Матеріали справи не містять відомостей про виклик ОСОБА_2 та адвоката в судове засідання в суді першої інстанції у цій справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат приймали участь в судовому засіданні та зазначили, що заява про визнання ОСОБА_1 недієздатним та призначення над ним опікуна брата підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Згідно вимог ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст.60 ЦПК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно із статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20 при призначенні опікуна важливо і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Заявник ОСОБА_1 1970 року народження, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до письмового висновку стан здоров`я заявника задовільний.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 у справі № 200/1265/19 (провадження № 61-13962св19) зазначив, що звертаючись до суду із даною заявою, заявник вказувала, що вона проживає однією сім`єю із ОСОБА_2 та її сином, бажає за нею доглядати та відповідає усім вимогам до піклувальника. Однак, належні та допустимі докази, які б доводили, що заявник відповідає цим вимогам (зокрема, довідки про стан здоров`я заявника, про проходження психіатричного, наркологічного оглядів, характеристика за місцем її проживання чи місцем роботи), в матеріалах справи відсутні. Саме по собі подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи піклувальником без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення її піклувальником в судовому порядку.

В матеріалах справи міститься подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції зазначаючи про те, що матеріали подання Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № М-1658 від 20.12.2023 року про призначення заявника опікуном його брата, не містять в додатках письмових відомостей, а також не додано до матеріалів подання Акту обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_1 ,1970 року народження; відсутні письмові докази та письмові відомості, які вказані в абзаці 4 подання стосовно заявника ОСОБА_1 , що заявник «працює, матеріально забезпечений, на роботі характеризується позитивно», не врахував положення ч. 2 статті 294 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що до заяви про визнання особи недієздатною та встановлення опіки заявником ОСОБА_2 додано клопотання про витребування доказів, зокрема з Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради подання щодо доцільності встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_2 опікуном.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 травня 2023 року витребувано від Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради подання щодо доцільності встановлення опіки відносно ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 опікуном.

Рішенням Одеської міської ради від 19.07.2023 року № 1283-VІІІ «Про зміну найменувань Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради і затвердження положень про них у новій редакції» Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради перейменовано на Пересипську районну адміністрацію Одеської міської ради.

На виконання вказаної ухвали суду Органом опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надано подання від 20.12.2023 року в якому орган опіки просить призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . До подання додано заяву ОСОБА_1 про призначення опікуном від 02.11.2023 року, медичні документи ОСОБА_2 .

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 29 квітня 2024 року участь приймав представник Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

Разом з тим, судом першої інстанції під час розгляду справи за участю представника органу опіки та піклування як не з`ясовувалися обставини матеріально-побутових умов заявника ОСОБА_1 , його працевлаштування, як характеризується, так і обставини які приймалися до уваги органом опіки та піклування при підготовці подання про призначення опікуна.

Ураховуючи викладені обставини, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити надані Органом опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції документі: акт обстеження житлово-побутових умов від 20.12.2023 року; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.10.2023 року; заяву ОСОБА_3 від 02.11.2023 року; медичні документи щодо ОСОБА_6 , Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.10.2023 року; Витяг з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 1 квартал 2023 по ІІІ квартал 2023 року

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 20.12.2023 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , який складається з 5-ти кімнат, коридору, санвузла. У наявності всі зручності, побутова техніка, санітарно-технічне обладнання у робочому стані, кімнати облаштовані меблями. Санітарний стан задовільний. У ОСОБА_7 , який хворіє на психічний розлад, окрема кімната, де є все необхідне для проживання. ОСОБА_8 пересувається на милицях, за станом здоров`я сама потребує постійної допомоги.

ОСОБА_3 не заперечує щоб її син ОСОБА_1 був опікуном старшого сина, інваліда 2 групи ОСОБА_2 , у разі визнання його недієздатним, що підтверджується заявою від 02.11.2023 року.

Колегія судді зауважує, що посилання суду першої інстанції на не надання суду для огляду у судовому засідання оригіналу висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року, є помилковим.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Матеріали справи не містять відомостей про витребування судом першої інстанції під час розгляду справи у ОСОБА_1 оригіналу висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року. Так, в матеріалах справи відсутня ухвала суду про витребування оригіналу зазначеного вище висновку, яка б оформлювалась окремим процесуальним документом, або занесена до протоколу судового засідання.

Як згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I-II групи внаслідок психічного розладу № 141 від 30.06.2022 року, так і висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю 1 чи ІІ групи внаслідок психічного розкладу № 384 від 08.05.2024 року ОСОБА_2 потребує постійного догляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 згідно з висновком судово-психіатричного експерта не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, колегія суддів вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити йому опікуна. При цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_2 , є особою похилого віку, пересувається на милицях, за станом здоров`я сама потребує постійної допомоги. ОСОБА_3 не заперечує проти призначення її сина ОСОБА_1 опікуном її старшого сина ОСОБА_2 , про що подала відповідну заяву.

Із урахуванням стану здоров`я ОСОБА_2 та стійкості його психічного розладу, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії цього судового рішення встановити тривалістю у два роки з часу його ухвалення, тобто до 02 жовтня 2026 включно.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, призначення опікуна задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданого 15.05.2009 року Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Одеси, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Строк дії постанови встановити тривалістю у два роки з часу її ухвалення, тобто до 02 жовтня 2026 року включно.

Рішення суду надіслати органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради,а також органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко