ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 707/2889/24
провадження № 2/691/659/24
УХВАЛА

21 листопада 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

16.10.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукіянчин І. П. звернувся до Черкаського районного Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

11.11.2024 вказаний вище позов надійшов до Городищенського районного суду Черкаської області (за підсудністю).

Ухвалою від 12.11.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вказаної вище ухвали представником позивача було подано заяву про усунення недоліків, однак в ній не вказується, чи позивач звертався до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було нею відмовлено в цьому. Так, у разі відсутності у шлюбі неповнолітніх дітей та відсутності спору про розірвання шлюбу, шлюб підлягає розірванню в органах реєстрації актів цивільного стану. Доказів того, що відповідач не згодна на розірвання шлюбу у органах ДРАЦС до матеріалів справи не долучено, чи відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСу або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи її ухилення від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обовязок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Частина 2 статті 127 ЦПК України передбачає, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Вирішуючи питання щодо продовження процесуального строку, звертаю увагу на те, що між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, існує інший - позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу, який не був дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто не доведено, що вказана позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Та, звертаю увагу, що якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя наділений правом відмовляти у відкритті провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, яка також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, та з метою забезпечення права позивачу доступу до правосуддя, вважаю за необхідне надати додатковий строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Приймаючи таке рішення, зауважую, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя (рішення ЄСПЛ, від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України", від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України").

Позивачу чи його представнику, протягом наданого строку слід подати до суду позовну заяву в новій редакції із зазначенням в ній, чи позивач звертався до відповідача із вимогою подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу, чи було відмовлено в цьому, із наданням доказів на підтвердження того що відповідач не згодна на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС.

Роз`яснити, що не усунення недоліків у визначений судом час може бути підставою для повернення позовної заяви. Повернута позовна заява може бути повторно пред`явлена до суду після усунення недоліків.

На підстаі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 175, 177, 185, 258 - 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця