Справа № 177/2026/24
Провадження № 2-о/177/109/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі своєю бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник заявника зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 бабуся заявника. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,600 га, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. За життя ОСОБА_4 заповіла вказану земельну ділянку ОСОБА_1

07.06.2024 заявник звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проте заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із пропуском ним встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку із чим, заявник змушений звернутися до суду для забезпечення можливості реалізації права на спадкування.

Ухвалою суду від 10.09.2024 заява прийнята до провадження з призначенням до судового розгляду, витребувано докази, які 26.09.2024 надано до суду.

26.09.2024 ухвалою суду витребувано докази, які 07.10.2024 надано до суду.

08.10.2024 представником заявника до суд надано заяву про залучення до участі у справі в якості заінтересованих осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.10.2024 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

Заявник, представник заявника будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява в якій вона просила суд задовольнити заяву та розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності заявника.

Заінтересовані особи, в судове засідання не з`явилися.

Від представника Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надійшла заява в якій представник просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та при вирішення спірних питань покладався на розсуд суду.

Від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду надійшли заяви, в яких кожна окремо, просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності та не заперечувати щодо заявлених ОСОБА_1 вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, визначившись з нормами права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , заявник по справі, який є сином ОСОБА_2 - заінтересованої особи у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 07.12.1994 виконкомом Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області № 71 (а.с. 4).

ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_5 », є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 та копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с. 7). Отже, заявник по справі ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.10.2023, виданого Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 53 (а.с.5).

За життя ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,600 га, яка розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 118956 ( а.с.5, зворот).

05.03.2002 ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с. 43).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Криворізьким відділом ДРАЦС у Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 62).

Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно вимог ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

12.12.2007 ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку (пай) розміром 4,600 га в умовних кадастрових одиницях згідно Державного акта серії ДП № 118956 від 25.12.2003, а також майновий пай згідно свідоцтва НЕ 389 від 17.12.2002 (а.с. 34-35).

01.05.2023 року ОСОБА_4 змінила свою волю, заповівши ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку, що підтверджується змістом заповіту, посвідченого секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 129 ( а.с.6 зворот).

Згідно довідки Глеюватської сільської ради № 84 від 05.06.2024, ОСОБА_4 до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 одна (а.с. 42 зворот). Довідка не містить інформації щодо фактичного місця проживання спадкодавця.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_4 07.06.2024 після спливу 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини, що слідує з матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 . Інші особи з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталися, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.. 34-45).

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , але постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області від 10.06.2024 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку на прийняття спадщини та відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 3).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_1 вказує на те, що він фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Доводи заявника про фактичне проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується актом з місця проживання від 02.07.2024 за підписами сусідів - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , справжність яких посвідчена уповноваженим представником Лозуватської сільської ради ( а.с.3, зворот), згідно змісту якого ОСОБА_1 постійно проживав з бабусею ОСОБА_4 з 2020 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані дані узгоджуються зі змістом виписки з медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де вказано, що ОСОБА_4 перебувала на медичному обліку з 21.07.2021 і до дня своєї смерті за місцем свого проживання АДРЕСА_1 ( а.с.7 зворот, 8).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №57 від 13.10.2023 слідує, що смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.9, 9 зворот).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади, адреса АДРЕСА_1 є зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_1 (а.с. 36).

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (справа № Постанова КЦС ВС від 02.11.2021 у справі № 572/1551/20). Отже, для встановлення вказаного юридичного факту, доведенню та встановленню підлягає саме факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не місце їх реєстрації.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином, положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від зареєстрованого місця її проживання.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В ході судового засідання досліджено докази, які в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують той факт, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживав зі своєю бабусею ОСОБА_4 в період з 2020 року по день смерті бабусі, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заявником доведено факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2020 року і до часу відкриття спадщини, від встановлення даного факту залежить виникнення у ОСОБА_1 права на спадкування, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину саме з підстав відсутності підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, а тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 81, 258-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зі своєю бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Березюк