Провадження №: 2/755/8706/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"26" листопада 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі, суд встановив таке.

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» кошти у порядку суброгації у розмірі 43 017,76 грн та судовий збір.

Згідно із частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 20 вересня 2024 року № 798363, відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України суд з метою визначення підсудності даної справи звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, в ІТС «Реєстр територіальної громади міста Києва» від 25 вересня 2024 року № 119664924, в ІТС «Реєстр територіальної громади міста Києва» за запитом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої людини не знайдено.

30 вересня 2024 року, з метою встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату подачі позовної заяви, судом направлено запит до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області.

04 листопада 2024 року судом повторно направлено запит до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листа Виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 05 листопада 2024 року № 02-22-3404 (вхід. від 21 листопада 2024 року № 64047), встановлено, що відповідно до обліків інформації щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, за приписами частини шостої статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

З наведеного вбачається, що право звертатися до суду відповідно до правил альтернативної підсудності, визначених частиною шостою статті 28 ЦПК України надано безпосередньо особі, майну якої заподіяно шкоду, у даному випадку - власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У цій справі позивач звертається до суду в порядку суброгації з вимогою про стягнення сплаченого страховиком страхового відшкодування з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальнику за вказаним договором. Таким чином, підстави для звернення позивача до Дніпровського районного суду міста Києва з даним позовом відповідно до правил частини шостої статті 28 ЦПК України також відсутні.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 2, 3, 4 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховою Радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 2 Розділу III ЦПК України.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно із пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , тому даний позов не підсудний Дніпровському районному суду міста Києва та підлягає направленню за підсудністю до Тульчинського районного суду Вінницької області (вул. Перемоги, 16, м. Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 23600).

Керуючись статтями 4, 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, передати на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області (вул. Перемоги, 16, м. Тульчин, Тульчинський р-н, Вінницька обл., 23600) за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова