н/п 2/490/2266/2024 Справа № 490/3929/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ "СЕНС БАНК" про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон,-

В С Т А Н О В И В:

13.05.2024 року позивач в особі свого представника адвокатки Долгової Л.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненою іпотеку на квартиру (майнові права) АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру іпотек , реєстраційний номер обтяження 2342882 від 01.09.2005 ( підстава обтяження : договір іпотеки 2026 від 23.08.2005 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. ) відомості про тип обтяження у вигляді іпотеки на вищеззаначену квартиру; зняти заборону на нерухоме майно та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2319021 від 23.08.2005 року ( реєстратор приватний нотаріус Пехлак О.В.) відомості про вид обтяження заборону на нерухоме майно на квартиру (майнові права) АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником зазначеної квартири , на яку на підставі договру іпотеки , укладенго між позивачем та АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", було накладено заборону відчуження. Так, згідно умов укладеного іпотечного договру були майнові права на незакінчену будівництвом квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Але в подальшому згідно рішення виконкому ММР від 24.03.2006 року 3 530 "Про внесення доповнень до рішення виконкому міської ради від 27.01.06 № 222 "про надання квартир у житловому будинку по АДРЕСА_3 погодження із виділення у власність", пункт 1 рішення виконкному доповнено :" ОСОБА_1 - кв. АДРЕСА_4 , 2-кімнатна, житловою площею 29,7 кв.м." на підставі цього рішення позивач одержав свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.05.2006 , тобто змінилася первісна адреса квратири, а саме- з адреси на підставі рішення виконкому ММР вилучено "корпус 9".

Про таке позивач повідомив іпотекодержателя АКБ "Укрсобанк", проте останній не повідомив нотаріуса та не вносив зміни до іпотечного договору, хоча вказана квартира продовжує бути предметом іпотеки.

Боржником за основним зобов`язанням ОСОБА_2 згідно листа від імені АТ "СЕНС БАНК" від 08.02.2024 року за 3 6512-87.9/2024 було виконано в повному обсязі свої зобов`язання перед АТ "СЕНС БАНК" (правонаступник первісного кредитора АКБ "Укрсоцбанк"), проте нотаріус Пехлак О.В. видала позивачу відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій роз`яснила позивачеві, що хоча іпотекодавцем і будо надано всі документи на підтвердження виконання зобов`язання перед Банком , але оскільки було змінено адресу предмету іпотеки, а іпотекодержателем не було надано повідомлення щодо зміни адреси предмету іпотеки і не було внесено відповідні зміни до іпотечного договру, як наслідок накладення заборони щодо цього предмету іпотеи за новою адресою, отже нотаріус не може зняти заборону з об`єкту за адресою квартиру (майнові права) АДРЕСА_1 .

Таким чином, зобов`язання, для забезпечення яких квартира передана в іпотеку, було виконано, а тому припинилось. Проте, відповідачем не вжито дій задля припинення іпотеки, що порушує право позивача.

13.11.2024 року представником відповідача надані письмові пояснення по суті позовних вимог, де просять відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі.У справі, що розглядається, позивач просить припинити договір іпотеки. За таких обставин позовна вимога про визнання договору іпотеки припиненим не підлягає задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим. У зв`язку з цим необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки припиненим може бути тільки зобов`язання - як-то викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові № 711/4556/16 від 27.03.2019 року, у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 686/4303/18 ( провадження № 61-2882св19) . У постанові Верховного Суду № 204/3806/20 від 23.02.2022 року зазначено, що «за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду : у справі № 910/16461/16 від 14.02.2018 р., у справі № 500/4127/16 від 14.11.2018 р, у справі № 337/1000/19 від 06.08.2020 р." Як вбачається з вищенаведеного, судами встановлено, що належним способом захисту є припинення зобов`язань за договором іпотеки, а не припинення договору іпотеки.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.05.2024 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті .

Представник позивача адвокат Долгова Л.В. підтримала позов в повному обсязі, надала заяву про розгляд спрваи в їх відсутність та просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу у їх відсутність та врахувати надані письмові заперечення проти позову.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 Цивільного кодексу України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 Цивільного кодексу України).

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України "Про іпотеку", який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України "Про іпотеку". Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання

Аналогічний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц.

Судом встановлено, що між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" як іпотекодержателем та ОСОБА_1 , як іпотекодавець уклали 23 серпня 2005 року договір іпотеки квартири (майнові права) АДРЕСА_1 , посвідчений за номером 2026 від 23.08.2005 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В..

Відповідно до пункту 1.1 договору іпотеки договір забезпечує виконання позичальником основного зобов`язання за договором кредиту № 640/334-К334 від 23 серпня 2005 року, згідно з умовами якого іпотекодержателем було надано боржнику ( ОСОБА_2 ) кредит у розмірі 50 000 гривень з кінцевим строкм повернення по серпень 2015 року.

Згідно пункту 6.3 договору іпотеки, договір іпотеки діє до повного виконання основного зобов`язання або припиняєтьсмя з інших підстав, передбачених ЗУ "Про іпотеку".

Із довідки № 49437-17.5-б/б від 12.12.2023 року АТ "СЕНС БАНК" на адресу приватного нотаріуса Пехлак О.В,повідомлення АТ "СЕНС БАНК" від 08.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 повністю виконано свої зобов`язання перед АТ "СЕНС БАНК" (який є правонаступником АТ "Укрсоцбанк") за довгором кредиту 640/344-К334 від 23.08.2005 року . Заборгованості за кредитним договором не має, кредитний договрі погашено в повному обсязі. АТ "СенсБанк" повідомляє про припинення договру іпотеки, укладеного між ОСОБА_1 (майновий поручитель" та АКБ "Укрсоцбанк", який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського МНО Пехлак О.В. від 23.08.2005 року за реєстровим № 2026 та просять зняти заборону відчуження , зареєстрвоану за № 2027 від 23.08.2005 року та вилучити запис про іпотеку, а аткож провести державну реєстрацію припинення вищевказаних обтяжень - заборони та іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , та яку було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором.

Згідно рішення виконкому ММР від 24.03.2006 року 3 530 "Про внесення доповнень до рішення виконкому міської ради від 27.01.06 № 222 "про надання квартир у житловому будинку по АДРЕСА_3 погодження із виділення у власність", пункт 1 рішення виконкному доповнено :" ОСОБА_1 - кв. АДРЕСА_4 , 2-кімнатна, житловою площею 29,7 кв.м."

На підставі цього рішення ОСОБА_1 одержав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.05.2006 на квартиру двокімнатну за адресою АДРЕСА_5 .

Таким чином, дійсно змінилася первісна адреса квартири порівняно з адресою майнових прав на цю саму квартиру, а саме- з адреси на підставі вказаного рішення виконкому ММР вилучено "корпус 9".

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав станом на 03.05.2024 року, право власності на на квартиру двокімнатну за адресою АДРЕСА_5 зареєстрвоано за ОСОБА_1 на підставі свдоцтва про право власності від 10.05.2006 року видавник виконком ММР.

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 03.05.2024 року, міститься запис : тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2319021, зареєстровано 23.08.2005 за № 2319021 реєстратором приватний нотаріус Пехлак О.в., підстава обтяження договір іпотеки 2026 23.08.2005, об`єкт обтяження квартира ( майнові права) за адресою АДРЕСА_2 власник ОСОБА_1 ..

Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек , міститься запис за реєстраційним номером 2342882 про іпотеку квартира ( майнові права) за адресою АДРЕСА_2 іпотекодавець ОСОБА_1 , боржник за основним зобов`язанням ОСОБА_2 , іпотекодержатель АКБ соціального розвитку "УКРСОЦБАНК".

Отже, дійсно іпотекодержатель АКБ "Укрсобанк" не вніс жодних змін ні щодо свого власного правонаступництва на АТ "СЕНС Банк", ні щодо зміни адреси предмету іпотеки.

Згідно Постанови приватного нотаріуса Миколаївського МНО Пехлак О.В. від 12.03.2024 року - відмовлено ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії - знятті заборони відчуження на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .Постанова мотивована тим, що сотронами іпотечного договру не була виконана вимога щодо внесенян щмін до договру іпотеки щодо офмлення прваа власності на збудоване нерухоме майно-предмет іпотеки, повідомлення банком нотаріусу не надсилалося.

Таким чинмо, оскільки було змінено адресу предмету іпотеки , а після закінчення будівництва - вилучено номер корпусу та предмет іпотеки отримав нову адресу згідно свідоцтва про право власності та іпотекодержателем не було надано повідомлення щодо зміни адреси предмета іпотеки не були внесені зміни до вищевказаного іпотечного договору, як наслідок накладення заборони щодо цього предмета іпотеки з новою адресою - нотаріус не може зняти заборону з об`єкту за адресою квартира за адресою АДРЕСА_2 , на яку ОСОБА_1 не має права власності та ця адреса не існує, оскільки була визначена в період будівництва ЗАТ Будівельна фірма "Житлобуд-НІКО".

Виходячи зі змісту статтей 526,599 Цивільного кодексуУкраїни зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статтей 598,599 Цивільного кодексуУкраїни є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Відповідно до частини 5статті 3 Закону України"Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За системним аналізом вищезазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання.

Законом України "Про іпотеку" в статті 4 передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. При цьому іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Абзацом четвертим пункту 4 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що іпотека належить до обтяжень речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

При цьому відповідно до пункт 1 частини першої статті 2 цього ж Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Конституцією України в статті 41 закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до приписів статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Захист власності кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В такий спосіб наявність зареєстрованих забезпечувальних обтяжень нерухомого майна (іпотеки) після виконання зобов`язань за основним договором вочевидь підтверджує наявність у позивача права або законного інтересу за захистом якого він звертається до суду, оскільки порушує права власника на вільне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном, створює для нього та зацікавлених осіб правову невизначеність щодо його статусу.

Отже, передаючи спір на вирішення суду Позивач прагне захистити свої майнові права та інтереси.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За змістом частин першої-другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (див., наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Особливість спорів про захист інтересу у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань полягає в тому, що позивач просить суд підтвердити (визнати) існуючий стан прав і обов`язків у договірних відносинах з іншою стороною для правової визначеності сторін договору в цих відносинах, однакового розуміння ними своїх прав та обов`язків за цим договором.

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач у прохальній частині позовної заяви просив визнати іпотеку припиненою. При цьому, в обґрунтування своїх вимог як фактичні підстави позову визначено те, що зобов`язання за кредитним договором припинилися у зв`язку із їх належним виконанням і при цьому в зв`язку зі зімною адреси предмета іпотеки не були внесені відповідні зміни в іпотечний договір.

Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості, а змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.

Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечним договором як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самого договору іпотеки, як домовленості чи документу.

Як зазначалось у пунктах 5.32 - 5.38 Постанови Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 910/9872/21, звернення з позовом про визнання договорів іпотеки припиненими може розглядатись як належний спосіб захисту, що помилково не було враховано господарськими судами попередніх інстанцій. Водночас, оскільки зазначений позов випливає з договірних відносин, то відповідачем у справі за такою позовною вимогою може бути саме сторона за цим договором, яка не визнає або оспорює право позивача.

Також, звертаючись з позовом позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у позивача як майнового поручителя припинилися зобов`язання. При цьому, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Єдиному реєстрі іпотек відсутні відомості про перереєстрацію іпотеки за іншими особами. Матеріали справи містять належні докази на підтвердження погашення позичальником відповідних сум заборгованості за основним зобов`язанням.

Зважаючи на приписи статті 509 Цивільного кодексу України, суд відзначає, що надані позивачем докази дають підстави дійти висновку про повне погашення заборгованості за кредитним договором , на забезпечення виконання якого укладено фпозивачем іпотечний договір від 23.08.2005 року, що у свою чергу надає підстави стверджувати про припинення основного зобов`язання та, як наслідок, припинення іпотеки.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що припинення основного зобов`язання є підставою для припинення зобов`язання, що витікає з договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання основного зобов`язання, а також приймаючи до уваги, що договір іпотеки від 23.08.2005 року фактично припинив свою дію, у зв`язку з повним виконанням своїх зобов`язань боржником за основним зобов`язанням ( що не заперечує та визнає відповідач) , інших даних які б спростовували чи заперечували даний факт не надано, тому відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку», статті 593 Цивільного кодексу України, іпотека, надана позивачем як майновим поручителем, припиняється як вид забезпечувального зобов`язання, а відтак, суд приходить до висновку, що іпотеку на спірну квартиру слід визнати припиненою.

Також суд вважає слушними посилання позивача, що поза розумним сумнівом, наявний запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Єдиному реєстрі іпотек порушує право позивача на вільне розпорядження належним йому майном.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 74 Закону України "Про нотаріат" одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки) або за рішенням суду.

Суд враховує, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності.

Водночас з урахуванням обставин цієї справи, зокрема щодо зміни адреси предмету іпотеки та відсутності внесення відповідних змін до іпотечного догвору після закінчення будівництва об`єкту нерухомості - предмету іпотеки, позивач фактично позбавлений можливості в інший спосіб поновити свої права, а отже суд вважає, що в такому випадку звернення до суду з вимогою про припинення обтяжень (іпотеки) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Єдиному реєстрі іпотек та зняття заборони на нерухоме майно, за умови встановлення обставин щодо припинення відповідної іпотеки, може розглядатися як належний спосіб захисту, пред`явлений до належного відповідача.

Отже, з урахуванням наведеного суд вважає, що у даному випадку позовні вимоги про припинення обтяжень та зняття заборони на нерухоме майно підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Як викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19), іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав,встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання .

Як викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц - відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18)). Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації. Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 13 червня 2024 року у справі № 333/8899/21 (провадження № 61-6732св23), суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). … за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 26 грудня 2006 року. Касаційний суд акцентує увагу, що ця постанова Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до АТ "СЕНС БАНК" про визнання припиненим договору іпотеки та зняття заборон - задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку на квартиру (майнові права) АДРЕСА_1 за іпотечним договором квартири, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. 23 серпня 2005 року за № 2026

Припинити обтяження (іпотеки) , реєстраційний номер 2342882 від 01.09.2005 та зняти заборону на нерухоме майно та виключити з Державного реєстру іпотек (реєстраційний номер обтяження 2342882 від 01.09.2005 та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2319021 від 23.08.2005 року ( реєстратор приватний нотаріус Пехлак О.В.) відомості про вид обтяження у вигляді іпотеки та про вид обтяження заборону на нерухоме майно , а саме на квартиру (майнові права) АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.11.2024 року

Суддя Гуденко О.А.