Справа №710/742/24
Номер провадження 6/710/26/24
УХВАЛА

іменем України

16.07.2024 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді Щербак О.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія «Суперіум" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

УСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла вказана заява, в якій заявник просить замінити у виконавчому провадженні вибулого стягувача АТ «Ідея Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 1967, вчиненого 31.10.2017 приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» 96 763,48 грн..

Свою заяву ТОВ «ФК «Суперіум» мотивує тим, що приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис № 1967 від 31.10.2017 про стягнення за кредитним договором №Z06.185.72799 від 12.05.2016 з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» у розмірі 96 763,48 грн. Шполянський ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ ( м. Київ) відкрив виконавче провадження №55304310 за вказаним виконавчим документом. Згідно із Договором факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» право вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 зав кредитним договором №Z06.185.72799 від 12.05.2016. У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника зазначив у своїй заяві про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, судом установлено, що державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Сірманом В.А. 05.12.2017 відкрито виконавче провадження №55304610 на підставі виконавчого напису № 1967, вчиненого 31.10.2017 приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк»» в розмірі 98 363,48 грн ( а.с. 43).

15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» було укладено Договір № 15/11/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Суперіум», а ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №Z06.185.72799 ( а.с. 12-18).

У відповідності з п. 5.1. зазначеного договору, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього Договору ( а.с. 14).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нормами статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 примусове виконання здійснюється на підставі виконавчих документів, серед яких є: виконавчі написи нотаріусів.

У п.1ч.1ст. 512 ЦК України закріплено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно кредитного портфеля новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України та ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», слідує, що заміна сторони виконавчого провадження, де стягувачем є фінансова установа, можлива з підстав відступлення права вимоги іншій особі.

У такому випадку до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, в тому числі і права стягувача у виконавчому провадженні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.185.72799 перейшло 15.11.2023 від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Суперіум». Сума відступленої грошової вимоги 145 480,27 грн.

В обґрунтування вимог заявник зокрема зазначає, що відповідно договору факторингу №15/11/2023 АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Суперіум», а ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № Z06.185.72799, тому заявник є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні № 55304310.

Разом із тим, вказані обставини не можливо встановити із наданих суду доказів.

Так, копія самого виконавчого напису № 1967, виданого 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., відповідно якого на користь АТ «Ідея Банк» із ОСОБА_1 стягнуто 98 363,48 гривень не надана.

Із постанови від 05.12.2017 про відкриття виконавчого провадження № 55304610 на підставі вказаного виконавчого напису не вбачається, за яким договором стягнуто заборгованість ( сторони договору, його дата та номер).

Відповідно до Друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу №15/11/2023, укладеного 15.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум», право вимоги відступлено за договором № Z06.185.72799, де вказано загальну суму заборгованості 145 480,27 грн, яка відрізняється від суми зазначеної у постанові про відкриття виконавчого провадження - 98 363,48 грн .

Оскільки фізична особа ОСОБА_1 може мати не одне грошове зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал» та не за одним кредитним договором і не лише за кредитним договором право вимоги, заявник не довів, що виконавчий напис нотаріуса №1967 від 31.10.2017 вчинений саме на кредитному договорі № Z06.185.72799, за яким набуло ТОВ «ФК «Супеіум» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 .

Ураховуючи наведені обставини, судом у порядку ст. 12 ЦПК України роз`яснено про необхідність надання доказів на підтвердження, обставин, якими обґрунтовуються вимоги заявника ( ухвала суду від 02.07.2024, яку заявник отримав 06.07.2024, що підтверджується довідкою про доставлення документу до електронного кабінету).

Разом із тим, у судове засідання представник заявника не з`явився, у заяві просив розгляд справи проводити без нього, необхідні докази, з урахуванням роз`яснень суду в ухвалі від 02.07.2024, суду не надані.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Заява не містить застережень про неможливість надання доказів, на які посилається заявник в обгрунтування вимог заміни стягувача у виконавчому провадженні. Клопотань про витребування таких заявником також не було заявлено.

Отже, заявник на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Ураховуючи вищевикладене заява ТОВ «ФК «Суперіум» про заміну сторони у виконавчому провадженні № 55304610 шляхом заміни стягувача АТ «Ідея Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Суперуім» у відносинах з боржником ОСОБА_1 є необґрунтованою, оскільки факт правонаступництва ТОВ «ФК «Суперіум» у грошовому зобов`язанні ОСОБА_1 , яке є предметом стягнення у вказаному виконавчому провадженні не підтверджується доказами.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Суперіум» про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 55304610.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О.В. Щербак