Номер провадження: 22-ц/813/5043/24
Справа № 522/8192/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря: Козлової В.А.,

учасники справи:

позивач Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ-1»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року у складі судді Науменка А.В.,

встановив:

У липні 2022 року, Обслуговуючий кооператив «ЕКОДОМ-1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» про визнання договору №61б від 04.03.2019 недійсним.

В ході розгляду справи, ОК «ЕКОДОМ-1» звернулося з клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, що потребує спеціальних знань, з метою з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 призначено по справі судову технічну експертизу документів. Оплату вартості проведення експертизи покладено на ОК «ЕКОДОМ-1» та роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України, які наступають у разі ухилення від участі в експертизі. Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 на вимогу експерта надати оригінал примірнику договору № 61б про сплату пайових внесків у ОК «Екодом-1» від 04 березня 2019 року з рукописними підписами сторін. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року та у задоволені клопотання ОК «ЕКОДОМ-1» про призначення судово - технічної експертизи документів відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали безпідставно прийняв в якості допустимого доказу надані позивачем матеріали кримінального провадження, оскільки відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом першої інстанції не досліджувалося питання та не встановлювалися обставини наявності або відсутності вироку суду у вказаному кримінальному провадженні ухвали про закриття кримінального провадження. З огляду на наведене, суд першої інстанції припустився порушення приписів ч. 6 ст. 82 та ч. 2 ст.78 ЦПК України.

Скаржник зазначає, що на вимогу суду, 10.01.2024 представником ОК «Екодом-1» було надано суду відповідь Міністерства юстиції України на адвокатський запит про надання інформації про можливість проведення судово-технічної експертизи документів, на вирішення якої поставлено питання часу виготовлення та проставлення підпису на документах. Відповідно до вказаної відповіді у науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України наявні судові експерти, які мають кваліфікацію за експертними спеціальностями 2.1 дослідження реквізитів документів, 2.2 дослідження матеріалів документів, 2.3 дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів. Однак суд першої інстанції не звернув уваги на те, що жодна із зазначених спеціальностей не передбачає проведення експертизи результатом якої відповідь на питання «приблизного часу виготовлення документу та часу проставлення на ньому підписів». Також, відповідно до наданої відповіді взагалі не вбачається можливість проведення запитуваної експертизи. Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що документ, наданий для експертизи, в її процесі можу бути знищений, проте у своєму запереченні ОСОБА_1 не надав згоди на пошкодження або знищення вказаних документів як того вимагає інструкція. Подання позивачем засвідченої копії договору та зазначення при цьому про відсутність його оригіналу у нього протирічать одне одному. Оскільки копію договору подано саме представником позивача, то відсутні підстави для витребування у відповідача оригіналу договору на підставі ч.6 ст. 95 ЦПК України. Стороною позивача не заявлені будь-які вимоги щодо отримання зразків необхідних для проведення експертизи. Призначення експертизи за відсутності оригіналу договору та необхідних матеріалів для проведення експертизи не надасть бажаний результат у вигляді висновку експерту з відповідями на поставлені позивачем питання. У зв`язку із чим, зважаючи на відсутність необхідних матеріалів для проведення технічної експертизи, призначення експертизи є неможливим.

Мотиви скарги обґрунтовані також тим, що встановлення давності документів одна з основних задач технічної експертизи документів. Однак, документи, експертизу яких просить провести позивач, вчинені у 2019 році, тобто минуло вже 5 років. Призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи, оскільки необхідних для проведення експертизи матеріалів не міститься в матеріалах справи, а проведення технічної експертизи взагалі не вбачається можливим, з огляду на час, який вже слив.

Також ОСОБА_1 зазначає, що ухвала від 19.03.2024, взагалі не відповідає вимогам визначеним у ст. 260 ЦПК України, оскільки у вказаній ухвалі взагалі відсутня мотивувальна частина, що суперечить вимогам встановленим Законом, та в свою чергу є окремою підставою для скасування ухвали судом апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОК «ЕКОДОМ-1», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» не скористалося своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили.

В судове засідання, призначене на 24.10.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, районний суд вважав за доцільне задовольнити клопотання заявника про призначення судово технічної експертизи.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Судовим розглядом справи встановлено, що ОК «ЕКОДОМ-1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ТОВ «САЙЛЕНД» про визнання договору №61б від 04.03.2019 недійсним, посилаючись на те, що ОК «ЕКОДОМ-1» не укладав вищевказаний договір з громадянином ОСОБА_1 , а підпис ОСОБА_2 в договорі проставлений за допомогою факсимільного відтворення.

З огляду на характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи те, що позивач оспорює дійсність договору від 04.03.2019, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення клопотання позивача про призначення судової технічної експертизи документів, з метою повного та всебічного розгляду справи, а також необхідністю спеціальних знань.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали безпідставно прийняв в якості допустимого доказу надані позивачем матеріали кримінального провадження, а тому припустився порушення приписів ч. 6 ст. 82 та ч. 2 ст.78 ЦПК України.

Проте вказані доводи скаржника є безпідставними, оскільки відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, судом не було зазначено про прийняття вищевказаних доказів судом.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що судом неправомірно прийнято до уваги відповідь Міністерства юстиції України на адвокатський запит про надання інформації про можливість проведення судово-технічної експертизи документів, на вирішення якої поставлено питання часу виготовлення та проставлення підпису на документах.

Так, відповідно до змісту вищевказаної відповіді Міністерством юстиції України процитовано п.п. 3.1 п.3. Глави 2 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (далі за текстом «Рекомендації»), а саме в даному пункті зазначено, що технічна експертиза документів поділяється на: експертизу реквізитів документів, експертизу друкарських форм та експертизу матеріалів документів. Представником відповідача не враховано, що відповідно до п.п. 3.2.4 п.3.2. п.3. Глави 2 розділу І Рекомендацій основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є визначення відносної давності виконання документа або його фрагментів, а також послідовності нанесення штрихів, що перетинаються (а.с. 27, 28). Отже згідно відповіді Міністерства юстиції України вбачається, що запитувану експертизу можливо провести у відповідних установах, що спростовує доводи відповідача.

Є неспроможними та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо того, що документи, експертизу яких просить провести позивач, вчинені у 2019 році, тобто минуло вже 5 років, оскільки як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування клопотання про призначення експертизи позивачем було зазначено, шо на його думку, даний примірник договору підписано після подачі даного позову ОК «ЕКОДОМ-1» до ОСОБА_1 у 2022 році, а проведення даної експертизи та можливе встановлення експертом факту підписання примірнику Договору №616 від 04.03.2019 не в день його укладення підтвердить обставини бажання уникнення відповідачем обставин, які можуть бути підставою для визнання судом недійсності правовідносин між ОК «ЕКОДОМ-1» до ОСОБА_1 щодо Договору №616 від 04.03.2019 про сплату пайових внесків у ОК «ЕКОДОМ-1».

Твердження в апеляційній скарзі щодо того, що призначення експертизи призведе до затягування розгляду даної справи не може бути аргументом на користь викладеного, оскільки без з`ясування істотних обставин справи, вирішення спору повно та об`єктивно неможливо.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ухвала від 19.03.2024 не відповідає вимогам визначеним у ст. 260 ЦПК України, оскільки у вказаній ухвалі взагалі відсутня мотивувальна частина, що суперечить вимогам встановленим Законом та, в свою чергу, є окремою підставою для її скасування судом апеляційної інстанції є також безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд зазначив обставини, на які посилався позивач у заяві про призначення експертизи та навів норми процесуального права, якими врегульовано порядок вирішення питання про призначення експертизи, на підставі чого і дійшов висновку про необхідність призначення судово-технічної експертизи документів, оскільки з`ясування таких обставин має значення для правильного вирішення спору та потребує спеціальних знань.

Окрім того, колегія суддів вважає зауважити, що призначення експертизи в сукупності з іншими обставинами, дозволяє суду повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини. Суд, не даючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних заявником та іншим особам, які беруть участь у справі, засобів доказування оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі та свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового процесу.

Таким чином, виходячи із зазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про призначення судової експертизи, а тому оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.11.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева