Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2032/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/2032/23 за позовом Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, за апеляційними скаргами Комунального підприємства теплозабезпечення та ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та є абонентами Комунального підприємства теплозабезпечення, споживачами послуг з централізованого теплопостачання та користуються такими послугами фактично до сьогодні. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, проте відповідачі відмовляються сплачувати кошти за надані послуги і мають основну заборгованість станом на 01.03.2023 року в сумі 39415,44 грн., яку добровільно погашати не бажають.

Таким чином, просив стягнути з відповідачів 39415,44 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення 33903 грн. 3 коп. боргу по оплаті за централізоване теплопостачання.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, вказує, що відповідачі вчасно не сплачують кошти за надані послуги й заборгованість згідно з випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 , за період з березня 2020 по березень 2023 року складає 39415,44грн. Сплата у розмірі 5494,83 грн. здійснена в межах виконавчого провадження з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/1165/19 за попередні періоди, а тому в розрахунок боргу не включена, натомість, суд на власний розсуд зменшив нарахування 39415,44грн на 5512,14 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що її син ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, оскільки позивач приховав від суду інформацію про те, що він понад 10 років не проживає за адресою реєстрації, живе окремо від батьків, а тому не користується комунальними послугами за адресою реєстрації.

Суд у повній мірі не дослідив обставини справи, зокрема, не з`ясував належним чином факт надання належної якості послуг з централізованого опалення як підстави для нарахування заборгованості та правильності розрахунку вказаної позивачем заборгованості.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо суми заборгованості не надано належного розрахунку заборгованості.

Також позивачем не підтверджено факт надання послуг з централізованого опалення місць загального користування, в т.ч. витрати теплової енергії трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними у квартирі в опалювальні періоди з 2019 - 2022 року.

Отже, факт отримання відповідачами послуг з централізованого опалення від позивача у зазначений період часу є спірним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Зауважує, що послуги із централізованого опалення за адресою проживання відповідачів надавалися і надаються КП «Теплозабезпечення» вкрай неякісно, з постійними порушеннями початку і закінчення опалювального сезону, перервами у поданні тепла понад 12 годин на добу, та недостатньо розігрітим теплоносієм, у результаті чого фактична температура у квартирі становила у межах +10, +12 градусів.

Відповідачам доводилося постійно використовувати додаткове обладнання теплогенерації, що призводило до підвищеного електроспоживання та додаткових значних витрат за електроенергію. Вони неодноразово викликали представників позивача, проте підвищення якості теплопостачання до їх квартири так і не відбувалося. Представники позивача визначали, що причина у частковому засміченні радіаторів квартири. Але ж засмічення радіаторів не є виною споживача, оскільки споживач не має впливу ані на подачу теплоносія належної температури, ані не систему центрального опалення будинку.

Фактично у будинку не виконувалась промивка центрального опалення та ревізія запірної арматури, що призвело до часткового забиття регістрів та часткового зменшення розрізу труб запірної арматури. Така бездіяльність з боку надавача послуг стала причиною недостатнього розігріву приміщень будинку, у тому числі квартири відповідачів.

Крім того, з 2015 року у квартирі АДРЕСА_2 практично відсутнє опалення, що було розцінено ними як одностороння відмова позивача від договору постачання тепла до вказаної квартири. Доказом цього також є відсутність звернень позивача до відповідачів з вимогою підписати договір, а також відсутність самого договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

Стверджує, що внаслідок неналежного надання послуг із теплопостачання вони у 2011 та 2013 роках хворіли на пневмонію, у 2014 році лікувались від бронхіту. Кашель та нежить від постійного переохолодження стали постійними хворобами у холодні періоди року.

З 2014 року вони зверталися до позивача та до виконкому Коростенської міської ради з проханням вирішити питання щодо подачі тепла у квартиру або надати дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення, проте такого дозволу не отримали.

З 2015 року їх квартира була обладнана електричними обігрівачами, що у рази збільшило електроспоживання у холодну пору року, проте зберігало їх здоров`я.

Підкреслює, що між сторонами не укладено жодного договору щодо надання послуг із централізованого опалення, що підтверджує безпідставність вимог щодо сплати послуг, які не замовлялись споживачем.

При температурі у жилих приміщеннях нижче 12 градусів, а в зовнішніх приміщеннях нижче 14 градусів плата за централізоване опалення не стягується.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, а апеляційну скаргу Комунального підприємства теплозабезпечення слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2022 року нараховано 21454,78 грн, станом на 31.03.2023 року 18171,24 грн за послуги теплозабезпечення, з яких сплачено 5007,65 грн (а.а.с. 5-6).

Відповідно до типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 27.10.2021 року, який є публічним договором приєднання, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги(а.а.с.9-15).

Згідно з актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 01.06.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає за місцем реєстрації більше 10 років (а.с. 66).

Відповідно до договору дарування садового будинку від 19.06.2020 року ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у дар садовий будинок АДРЕСА_3 (а.а.с.67-68).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказаний садовий будинок належить на праві власності ОСОБА_3 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52753478 від 20.06.2020 року (а.с. 69).

Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів того, що квартира АДРЕСА_2 відключена від мережі централізованого теплопостачання у передбаченому законодавством порядку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачі зобов`язані сплатити суму заборгованості.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Однак, заборгованість за надані позивачем послуги підлягає стягненню лише із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 є споживачем послуг із постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Та обставина, що він зареєстрований за вказаною адресою, не свідчить про наявність підстав для стягнення з нього боргу за надані позивачем послуги, оскільки він не є членом сім`ї власника квартири та не несе обов`язок щодо сплати коштів за надані позивачем послуги, як це передбачено ст. 156 ЖК України.

Таким чином, рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання.

Відповідно, підлягає скасуванню й рішення в частині розподілу судових витрат.

При визначенні розміру заборгованості суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що загальний борг за вказаний період становить 33903 грн. 33 коп., врахувавши при цьому сплачені у грудні 2022 року кошти у розмірі 5007 грн. 65 коп., а також сплачені у жовтні 2022 року 487 грн. 18 коп.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилався на ту обставину, що вказані кошти були перераховані на виконання судового рішення про стягнення із відповідачів заборгованості, яка виникла за минулий період.

На підтвердження даної обставини суду надано інформацію про виконавче провадження, яка вказує на ту обставину, що 3 червня 2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані послуги у розмірі 29217 грн. 23 коп. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС.

Проте, суду не надано доказів того, що кошти, які вказані в особовому рахунку як кошти, сплачені власниками, були перераховані саме органами ДВС на виконання судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за минулий період.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальний розмір заборгованості за період з березня 2020 року по березень 2023 року становить 33903 грн. 33 коп.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплозабезпечення залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 червня 2023 року в частині стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення заборгованості у розмірі 33903 грн 33 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 1 червня 2023 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення по 1154 грн. 32 коп. судового збору з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: