ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"29" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у позовній заяві ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва від представника ОСОБА_1 адвоката Юріна Юрія Володимировича надійшла позовна заява до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 жовтня 2024 року для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 25 жовтня 2024 року.

28 жовтня 2024 року на запит суду, з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання позивача.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Зі змісту зазначеної норми встановлено, що позивач при звернені до суду із позовною заявою в електронній формі звільняється від обов`язку подання копій документів, що додаються до позовної заяви, однак це не звільняє позивача від обов`язку направлення копії самої позовної заяви на адресу відповідача.

Так, позивачем подано до суду позовну заяву в електронній формі, однак всупереч вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, не надано доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення позовної заяви.

Разом із позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання в якому просить суд витребувати від відповідача:

1. наказ №3 від 30.11.2023 року, яким ФОП ОСОБА_3 , звільнила ОСОБА_1 продавця непродовольчих товарів;

2. оригінал заяви та/або пояснень що стали підставою для видання Наказу №3 від 30.11.2023 року «про звільнення»;

3. інформацію про суми (докази розрахунку з позивачем), нараховані та виплачені працівникові під час трудової діяльності (відповідно до статті 110 КЗпП України);

4. інформацію про суми (докази розрахунку з позивачем), нараховані та виплачені працівникові при звільненні (відповідно до статті 116 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе складнощі їх отримання, тобто об`єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержання та подання доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, якщо незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося. Заявляючи клопотання про витребування доказів, особа повинна посилатися на причини, за яких вона сама не може одержати цей доказ.

Отже, зміст вказаних вище норм права вказує на те, що для витребування доказу судом учаснику справи необхідно навести вжиті ним заходи для отримання цього доказу самостійно, надати докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, представником позивача не обґрунтована неможливість самостійного отримання доказу, про витребування якого подано клопотання, не вказано відомостей про те, які дії, спрямовані на отримання цього доказу ним вживалися, не надано доказів, які це підтверджують.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про витребування.

Згідно з пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Також, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені їх копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивач звертаючись до суду заявляє вимогу про скасування наказу про її звільнення. На обґрунтування позову зазначає, що 30 листопада 2023 року згідно Наказу № 3 ОСОБА_1 було звільнено з посади продавця непродовольчих товарів згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Подаючи позовну заяву представник позивача не долучає до неї оскаржуваний наказ.

Оскільки позивачем не долучено до позовної заяви копії наказу про звільнення, який вона просить скасувати, а в задоволенні клопотання про витребування цього доказу суд відмовляє на підставі недотримання п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про надання позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позову зазначених у даній ухвалі.

На виконання вимог ухвали позивачу слід надати докази надсилання листом з описом вкладення позовної заяви на адресу відповідача, та надати належним чином засвідчені докази, що обґрунтовують вимоги позову, в тому числі оспорюваний наказ про звільнення.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Мицик Ю.С.