КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/9543/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7743/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року у складі судді Гусак О.С.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" (далі - ТОВ "Ковальська-Житлосервіс") звернулося у суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 45 261 грн 12 коп та судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" обслуговує будинок АДРЕСА_1 та надає його співвласникам житлово-комунальні послуги.

ОСОБА_1 є власником приміщення № 110-4 у вказаному будинку.

19 вересня 2017 року між сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка за період з серпня 2020 року по 30 квітня 2023 року складає 42 865 грн 35 коп.

Вказана, що відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язано сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1 838 грн 02 коп та трьох відсотків річних в сумі 557 грн 75 коп.

За вказаних обставин, а також зв`язку з виникненням у відповідача заборгованості за договорами, яку він в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 43 962 грн 17 коп та витраті по сплаті судового збору у розмірі 2 603 грн 48 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що позивачем не надано жодних належних доказів існування у спірний період договірних відносин із відповідачем щодо надання житлово-комунальних послуг мешканням і власникам приміщень багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім того позивач у своїй позовній заяві не конкретизує, які саме житлово-комунальні послуги він надає відповідачу, із доданого до позову кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території вбачається вичерпний перелік послуг, що надає позивач жильцям будинку по АДРЕСА_5 .

Вказує, що відповідач фактично не користувався і не користується жодними послугами позивача з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_5 , відповідач навіть не користується прибудинковою територією вказано будинку, оскільки доступ до приміщення відповідача можливий лише через прибудинкову територію будинку по АДРЕСА_4 та через місця загального користування цього будинку.

На вказану апеляційну скаргу від ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" надійшов відзив, в якому воно просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, оскільки позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача, а остання отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язана здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг, проте в результаті несплати коштів за житлово-комунальні послуги виникла сума заборгованості.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Як убачається зі справи, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 8-12).

Управителем будинку АДРЕСА_1 є позивач, який надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території, інші послуги. Відповідач є власником нежилого адміністративно-офісного приміщення № 1104.

19 вересня 2017 року між ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 15-17).

В Додатку № 1 до Договору сторони визначили структуру тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій буд. АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Товариство виконує функції експлуатаційної організації в будинку, а з 01 червня 2020 року є управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (а.с. 25).

Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" зазначило, що Товариством надавалися відповідачу житлово-комунальні послуги безперебійно та належним чином, утім відповідач протягом тривалого часу не оплачує отримані житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. ст. 7, 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" на споживача покладається, зокрема, обов`язок укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та щомісяця оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями ст. 10 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 9 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" здійснює обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1

Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів того, що ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" не надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Будь-яких актів-претензій щодо ненадання послуг або надання їх неналежної якості матеріали справи не містять.

Згідно наданого товариством розрахунку заборгованості відповідачка, за період з серпня 2020 року по 30 квітня 2023 року має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 42 865 грн 35 коп - борг з утримання будинку і прибудинкових територій.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновками районного суду стосовно того, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року № справі № 753/13829/20 задоволено позовні вимоги ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" до ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість з 01 травня 2019 року по 21 серпня 2020 року, тому стягненню з відповідача підлягає заборгованість починаючи з 01 вересня 2020 року по 30 квітня 2023 року в розмірі 41 566 грн 40 коп (42865,35-1298,95).

Перевіряючи вказані обставини, апеляційна інстанція звертає увагу, що вказаним рішенням у справі № 753/13829/20, яке залишено в силі апеляційною інстанцією розглядалася справа про стягнення заборгованості з відповідачки за інший період й встановлено обґрунтованість такого стягнення за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються останній як власниці нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Обґрунтовано здійснено й інфляційне нарахування у розмірі 1 838 грн 02 коп та три відсотки річних в сумі 557 грн 75 коп з серпня 2020 року по 24 лютого 2022 року.

Убачається, що розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано, контр-розрахунку не надано.

Встановлення відповідних тарифів підтверджується доданими до позову доказами.

Встановленні відповідні тарифи не оскаржувалися та є чинними.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підставою виникнення зобов`язань є юридичний факт або юридична сукупність (фактичний склад), які породжують зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Власність, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, зобов`язує.

Відповідачка з моменту набуття права власності на приміщенні стала носієм не тільки прав, але й обов`язків відносно власного майна і несе тягар його утримання, відповідно до ст. 322 ЦК України, якою власник зобов`язується утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційної складової.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Посилання апеляційної скарги про те, що відповідачка фактично не користувався і не користується жодними послугами позивача з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_5 , навіть не користується прибудинковою територією вказано будинку, оскільки доступ до приміщення відповідача можливий лише через прибудинкову територію будинку по АДРЕСА_4 та через місця загального користування цього будинку.

Проте вказане посилання не може бути підставою для висновку про те, що позивач не здійснює утримання вказаного будинку та прибудинкової території, з огляду на те, що відповідач визнає, що ці будинки об`єднані в один комплекс. Крім того, надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території також здійснює позивач.

З огляду на викладене інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості, інфляційні втрати та 3 % річних.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: