Провадження № 2/522/5829/24
08 жовтня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про скасування арешту
01.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про скасування арешту.
Позивач обґрунтовує позов наступним чином.
22 березня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 років. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки від 17 травня 2024 року, виданої приватним нотаріусом Нежа Андрієм Вячеславовичем, заведено спадкову справу № 26/2023 за заявою ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 10 лютого 1996 року.
На момент смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
При оформленні спадщини ОСОБА_1 зіткнулася з проблемою обтяження на 1/3 частину квартири, яке було накладено постановою від 16 квітня 2009 року. Для зняття арешту на майно ОСОБА_2 , приватним нотаріусом запропоновано звернутися до суду.
Згідно з відповіддю Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі, матеріали виконавчого провадження АН № 308299 від 16 квітня 2009 року знищені, що ускладнює надання інформації або зняття арешту. Арешт на майно залишається чинним, що порушує майнові права ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини.
Ухвалою суду від 03.07.2024 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 21.08.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання призначене на 08.10.2024 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Суд, у зв`язку з неявкою сторін та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 березня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Одеси видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 років. Актовий запис № 3277, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 .
17 травня 2024 року приватний нотаріус Нежа Андрій Вячеславович Одеського міського нотаріального округу завів спадкову справу № 26/2023 за заявою ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 10 січня 1996 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Центральної райради народних депутатів м. Одеси.
На день смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
При оформленні спадщини ОСОБА_1 зіткнулася з обтяженням на 1/3 частину квартири. Арешт накладено постановою від 16 квітня 2009 року, виданою Приморським ВДВС ОМУЮ.
Для зняття арешту з майна ОСОБА_2 , приватним нотаріусом запропоновано звернутися до суду.
Виконавче провадження з накладеним арештом на нерухоме майно знищено після закінчення трирічного терміну зберігання.Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі повідомив, що матеріали виконавчого провадження АН № 308299 від 16 квітня 2009 року знищені.
Арешт на майно залишається чинним, що порушує майнові права ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно приписів 4.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15 травня 2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (2016 року) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Позивач має намір реалізувати свої права, проте через наявність арешту позбавлений такої можливості у зв`язку з накладенням арешту на майно.
Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Також суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові КЦС ВС від 12.10.2022 № 203/3435/21 (61-5467св22), про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи мету звернення до суду право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт накладений Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на підставі постанови АН №308299, від 16.04.2009 року, щодо об`єкта обтяження 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер обтяження 8651072) власник ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 18.10.2024 року.
Суддя А.В. Науменко