Справа № 629/3372/20
Номер провадження 2/629/798/24
27.11.2024 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Дохненко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В судове засідання представник позивача не з`явився. У наданих запереченнях на відзив на позовну заяву просив задовольнити позовні вимоги, справу розглянути за відсутності представника АТ «А-Банк». В обґрунтування заперечень проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначив, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розписку факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Із розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Щодо використання кредитних коштів невідомими особами зазначив, що позивач своєчасно не повідомив банк про втрату кредитної картки, карткою скористались в сервісі «А24», чого без знання доступу до телефону позивача і знання ПІН-коду (чи паролю «А24») зробити не можливо. Тобто, навіть якщо допустити, що позивач не передавав нікому платіжну картку та телефон, він допустив втрату інформації щодо ПІНу та/або паролю від «А24». Окрім того, зауважив, що факт звернення позивача до правоохоронних органів та, навіть порушення кримінальної справи, не підтверджує наявність факту шахрайства сторонніми особами до закінчення проведення досудового розслідування та постановлення відповідного судового рішення. Без відповідного рішення існує вірогідність вчинення шахрайських дій самим позивачем за допомогою інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно укладеного договору відповідачка взяла на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.
З наданим розрахунком відповідачка не погоджується, як зазначила остання у відзиві на позов, що 08.09.2019 року з її банківського рахунку шахрайським шляхом були зняті кошти, про що вона одразу повідомила банк та написала заяву до поліції.
Пунктом 2.1.1.5.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за фактом втрати картки, PIN-коду або одержання повідомлення про їх незаконне використання Клієнт зобов`язується негайно повідомити про це банк, а також правоохоронні органи.
Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Конституційний Суд України у Рішенні від 10 листопада 2011р. у справі №15-рп/2011 роз`яснив, що положення пунктів 22, 23 ст.1, ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»(що діяв на час спірних правовідносин та втратив чинність на підставі Закону № 1591-ІХ від 30.06.2021) у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.
При вирішенні спору необхідно приймати до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, яка ґрунтується на тому, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд дійшов помилкового висновку про вину особи - споживача як підставу цивільно-правової відповідальності.
Аналогічний правовий висновок наведений і у Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 у справі №691/699/16-ц.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що невідомою особою було перераховано кошти з карткового рахунку відповідача на іншу банківську картку. Після того як ОСОБА_1 дізналася про несанкціоновані фінансові операції по її рахунку, що мали місце 08.09.2019, вона повідомила позивача через працівників банку та звернулася із заявою до поліції щодо заволодіння її грошовими коштами шахрайським шляхом, та наявне кримінальне провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.
Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» - захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті кредитної картки, незаконному використанню «А24» або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, розголошення секретної інформації третім особам, в свою чергу, відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, враховуючи наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк».
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. А. Мицик