Номер провадження: 22-ц/813/3356/24
Справа № 494/540/14-ц
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича у справі за скаргою Кредитної спілки «Кредитінвест» на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, на ухвалу Березівського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Панчишина А.Ю. 14 листопада 2023 року у м. Березівка Одеської області, -

встановила:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції звернувся представник Кредитної спілки «Кредитінвест» зі скаргою на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову керівника Суворовського ВДВС від 21.06.2023 року в межах виконавчого провадження №61401280; визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документу від 22.06.2023 року, винесену в межах виконавчого провадження №61401280, та визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2023 року, винесену в межах виконавчого провадження №61401280.

Скарга мотивована тим, що 21.06.2023 року начальником Суворовського ВДВС було прийнято постанову про визнання дій виконавця, щодо повернення виконавчого документа незаконними. Як слідує з мотивувальної частини вищезазначеної постанови, керівник органу примусового виконання керувався положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». В свою чергу, зазначена постанова нібито було направлена на забезпечення належного виконання судового рішення та захист інтересів стягувана. Однак, на момент прийняття зазначеної постанови орган вже мав інформацію, що сторони виконавчого провадження (стягувач та боржник) досягли домовленості про ліквідацію боргу шляхом його списання та уклали відповідний договір від 13.06.2023 року. Зазначена протиправна постанова керівника Суворовського ВДВС стала підставою для прийняття наступної безпідставної та незаконної постанови, а саме постанови про скасування процесуального документу від 22.06.2023 року, прийнятої головним державним виконавцем Тріфановим О.Ю. Приймаючи вказану постанову, ОСОБА_1 перевищенням повноважень, посилаючись на абз. 4 ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», скасував власну постанову про повернення виконавчого листа. Скаржник вважав, що керівник Суворовського ВДВС при прийнятті постанови від 21.06.2023 року діяв не у спосіб, визначений законом, та не скасував постанову державного виконавця в порядку ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження». В свою чергу, державний виконавець перебрав на себе повноваження керівника органу ДВС та скасував постанову, при чому зробив це з посиланням на абз. 4 ч. 3 ст. 74, що регламентує виконання доручень керівника вищого органу державної виконавчої служби, яким керівник Суворовського ВДВС жодним чином не являється.

Всі зазначені дії були вчинені співробітниками органу ДВС під час, коли будь-які підстави для вчинення виконавчих дій вже були відсутні внаслідок укладення угоди про прощення боргу.

Наслідком фактичного відновлення виконавчого провадження стала Постанова про закінчення ВП від 22.06.2023 року, тобто державний виконавець відновив провадження та закрив його знов в один й той же день, при цьому посилаючись на постанову начальника Суворовського ВДВС від 21.06.2023 року, та не вчинивши дії, визначені ним, як обов`язкові, за день до закриття провадження. В свою чергу, жодних фактичних змін у період з 21.06 по 22.06.2023 року в межах виконавчого провадження не відбулося.

Враховуючи наведене, представник Кредитної спілки «Кредитінвест» просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2023 року скаргу Кредитної спілки «Кредитінвест» на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби в місті Одеса Войтенко В.В. від 21.06.2023 року в межах виконавчого провадження №61401280.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Тріфонова О.Ю. від 22.06.2023 року про скасування процесуального документу від 29.12.2023 року, винесену в межах виконавчого провадження №61401280.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Тріфонова О.Ю про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2023 року, винесену в межах виконавчого провадження №61401280.

В апеляційній скарзі Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонов О.Ю. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з доводів скарги Кредитної спілки «Кредитінвест» вбачається відсутність порушення будь-яких її прав, свобод та інтересів як стягувача у виконавчому провадженні, а подання такої скарги, на думку апелянта, є спробою уникнути боржником від сплати суми виконавчого збору у розмірі 177572, 28 грн. на користь держави.

Сторони про розгляд справи на 01.10.2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Представник КС «Кредитінвест» про розгляд справи сповіщався шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу.

Колегія суддів зазначає, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Судова повістка, надіслана на адресу ОСОБА_2 повернулась до суду апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто, вказана судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, що кореспондується із положеннями п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31.08.2022 року у справі № 760/17314/17).

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. перебувало виконавче провадження №61401280 з примусового виконання виконавчого листа №494/540/14-ц, виданого Березівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Кредитінвест» заборгованості за кредитом в сумі 1772073,80 грн. та судовий збір в сумі 3654 грн.

29.12.2022 року головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфоновим О.Ю. була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

19.06.2023 року на адресу Відділу ДВС надійшла заява стягувача (скаржника) Кредитної спілки «Кредитінвест» про закінчення виконавчого провадження № 61401280 у порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у якій КС «Кредитінвест» зазначено, що будь-яка заборгованість у ОСОБА_2 відсутня, на підставі чого, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач просив закрити виконавче провадження ВП № 61401280 та зняти арешт з коштів та майна ОСОБА_2 , а також виключити його з реєстру боржників). Проти вказаних обставин не заперечує і головний державний виконавець.

21.06.2023 року начальником Суворовського ВДВС прийнято постанову про визнання незаконними дій виконавця щодо повернення виконавчого документа Як слідує з мотивувальної частини вищезазначеної постанови, керівник органу примусового виконання керувався положеннями ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

22.06.2023 року Головним державним виконавцем Суворовського ВДВС Тріфоновим О.Ю. було винесено постанову про скасування постанови про повернення виконавчого листа без виконання від 29.12.2022 року.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову чи інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому ним Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З долучених до скарги доказів вбачається, що сторони виконавчого провадження - стягувач та боржник, досягли домовленості про ліквідацію боргу шляхом його списання та уклали відповідний договір від 13.06.2023 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент винесення постанови від 21.06.2023 року були відсутні правові підстави для здійснення виконавчих дій, які начальник Суворовського ВДВС зобов`язав вчинити державного виконавця у п. 2 постанови, та у її мотивувальній частині.

Приймаючи оскаржувану постанову, ОСОБА_1 керувався приписами постанови свого керівника від 21.06.2023 року та, з перевищенням повноважень, посилаючись на абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скасував власну постанову про повернення виконавчого листа.

Абзац 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавчу службу», на який у вказаній постанові посилається виконавець, визначає повноваження керівника вищого органу державної виконавчої служби, який у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Однак, у даному випадку, ані головний державний виконавець, ані його керівник ОСОБА_3 не є керівником вищого органу державної виконавчої служби у розумінні положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що керівник Суворовського ВДВС при прийнятті постанови від 21.06.2023 року діяв не у спосіб, визначений законом, та не скасував постанову державного виконавця в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». В свою чергу, державний виконавець перебрав на себе повноваження керівника органу ДВС та скасував оскаржувану постанову. Зазначені дії були вчинені тоді, коли підстави для вчинення виконавчих дій були відсутні внаслідок укладення угоди про прощення боргу між стягувачем та боржником.

В наступному, 22.06.2023 року Головним державним виконавцем відділу Тріфоновим О.Ю. на підставі заяви стягувача (скаржника) Кредитної спілки «Кредитінвест» про закінчення виконавчого провадження у порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 61401280 та копія направлена стягувачу та боржнику.

Зі вказаного вбачається, що державний виконавець відновив провадження та закрив його у один й той же день, посилаючись на постанову начальника Суворовського ВДВС від 21.06.2023 року, при цьому жодних фактичних змін та дій у період з 21.06 по 22.06.2023 року в межах виконавчого провадження не відбулося.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Врахувавши наведені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги Кредитної спілки «Кредитінвест» про: визнання протиправною та скасування постанови керівника Суворовського ВДВС від 21.06.2023 року в межах виконавчого провадження №61401280; визнання протиправною та скасування постанови про скасування процесуального документу від 22.06.2023 року, винесеної в межах виконавчого провадження №61401280, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2023 року, винесеної в межах виконавчого провадження №61401280, - є обґрунтованими та підлягали задоволенню.

Доводи апеляційної скарги Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова О.Ю. про те, що з доводів скарги Кредитної спілки «Кредитінвест» вбачається відсутність порушення будь-яких її прав, свобод та інтересів як стягувача у виконавчому провадженні, а подання такої скарги, на думку апелянта, є спробою уникнути боржником від сплати суми виконавчого збору у розмірі 177572,28 грн. на користь держави, є виключно припущеннями, оскільки на підтвердження вказаного апелянтом не надано жодного доказу.

На підставі викладеного колегія суддів доходить до висновку, що доводи апелянта є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 14.11.2023 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Одесагаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 17 жовтня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе