Провадження № 2/537/1456/2024
Справа № 537/4600/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визначення частки з спільної сумісної власності,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення , яким визначити за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/5 ідеальній частки із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 ; судові витрати залишити за позивачем.

Згідно розпорядження № 6694/2 від 30 липня 1997 року, Управлінням ЖКГ виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво на право власності на житло, а саме на кв. АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що квартира дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 рідний брат позивача ОСОБА_5 помер і відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частку кв. АДРЕСА_1 . В установлений законом термін звернувся з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. 25.04.2024 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Н.А. мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частки кв. АДРЕСА_1 . Ця 1/5 частка була вказана нотаріусом з врахуванням ідеальних часток в спільному сумісному майні, але ні судового, ні за домовленістю поділу не здійснювалось. Тому на теперішній час є зареєстрована за мною ОСОБА_1 1/5 частка в праві власності та спільна сумісна власність. Маю бажання подарувати своє майно дочці ОСОБА_3 , то звернувшись до нотаріуса, було роз?яснено, що на теперішній час я можу подарувати тільки 1/5 частку квартири, яку успадкував від брата, а інша частка в спільній сумісній власності не визначена, а тому не може бути відчужена.У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.09.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.09.2024 року від 04.10.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської областіу судове засідання не з`явився, в наданих суду заявах просив розгляд справи проводити за їх відсутності, ухвалити рішення враховуючи норми законодавства

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав:

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1997 квартира належить на праві спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно плану та характеристики квартири (кімнати, жилого блоку, секції) у будинку квартирного типу загальна площа становить 61,3 Кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2024 року приватним нотаріусом Марченком Н.А. Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області, посвідчено, що на підставі 1262 ЦК України спадкоєцем зазначено ОСОБА_5 , 1958 року народження, який помер «13» жовтня 2023 року, є його рідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/5 (однієї п?ятої) частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ), загальною площею 61,3 (шістдесят одна ціла три десятих) кв.м., житловою площею 45,1 (сорок п?ять цілих одна десята) кв.м., що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області 30.07.1997 року.

Право власності на зазначене в цьому свідоцтві майно зареєстровано в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за № M-1/57.Право власності на частку в праві власності на квартиру підлягає державній реєстрації.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1ст. 319ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355ЦКУкраїни майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При цьому, відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.372ЦКУкраїни у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно ч.1,2ст.372ЦК України,майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного зі співвласників є не визначеним, це не позбавляє позивачів права на виділ частки з майна, що належить позивачам на праві спільної сумісної власності у натурі.

За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області направив клопотання, в якому просив ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 53 ЦПК України (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Зі змісту наведених норм вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи. Не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення. Згідно з ч.6 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені ст. 43 цього Кодексу. Таким чином, на них не поширюються права, передбачені ст. 49 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є ні позивачами, ні відповідачами, то суд не може вирішити питання щодо виділу ідеальних часток із спільної сумісної власності, оскільки вони є треті особи, які не заявляють самостійних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову в частині визначення за позивачем ОСОБА_1 по 1/5 (одній п`ятій) ідеальній частки із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 89, 263, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення частки з спільної сумісної власності задовольнити частково.

Визначити за ОСОБА_1 по 1/5 (одній п`ятій) ідеальній частки із спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Маханьков О.В.