КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Каченюка Олега Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року у складі судді Журибеди О.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 280 335 грн та моральної шкоди в розмір 20 000 грн, а всього 300 335 грн, а також судовий збір у розмірі 2 803 грн 35 коп (матеріальна шкода), судовий збір у розмірі 908 грн (моральна шкода) та юридичні послуги адвоката у розмірі 5 500 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 251 035 грн 20 коп майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5 000 грн моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 10 650 грн на проведення товарознавчого дослідження, судовий збір у розмірі 3 418 грн та витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 6 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Каченюк О.І. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. В решті рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на неповне з`ясування обставин справи, недоведеність заявлених вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Вказує, що визначена сума є завищеною, оскільки складність справи є незначною, розглянутою у спрощеному позовному провадженні.

Крім того звертає увагу, що позивачем було заявлено в позові про стягнення 5 500 грн витрат на правничу допомогу, між тим суд стягнув 6 000 грн, що виходить за межі позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Установлено, що предметом розгляду по справі є апеляційна скарга на рішення суду в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржено лише в частині вирішення питання судових витрат, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн суд першої інстанції послався договір №21/2021 від 27 липня 2021 року про надання правової (правничої) допомоги, протокол погодження гонорару та об`єму правової допомогу від 27 липня 2021 року, акт надання послуг № 21/2021/1 від 28 липня 2021 року на загальну суму 3 500 грн, квитанція до прибуткового касового ордера № 8 від 02 вересня 2021 року на суму 3500 грн, додаткова угода від 01 липня 2022 року до договору № 21/2021 про надання правової допомоги від 27 липня 2021 року, акт наданих послуг № 21/2021/2 від 06 грудня 2021 року на загальну суму 2 500 грн, квитанція до прибуткового касового ордера № 9 від 06 грудня 2021 року на суму 2 500 грн.

З таким висновком колегія суддів погоджується в повній мірі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зі справи убачається, що позивач звертаючись у суд із позовом просив серед іншого стягнути 5 500 грн витрат на правничу допомогу, пославшись на те, що вказана сума є попередньою узгодженою.

До відповіді на відзив представник позивача адвокат Ященко С.М. долучив протокол погодження гонорару та об`єму правової допомоги на загальну суму 5 500 грн, у якому зазначив про надані послуги:

вивчення та аналіз документів наданих Замовником - 500 грн;

консультація клієнта з правових питань, збір та витребування додаткових документів, формування та побудова правової позиції для Замовника - 500 грн;

підготовка та подачу до суду позовної заяви - 2 500 грн;

представництво інтересів Замовника в суді під час розгляду цивільної справи - 2 000 грн (а.с. 111 т.1).

Крім того, 20 жовтня 2022 року подав клопотання про долучення додаткових доказів та документів до матеріалів справи, а саме: акт наданих послуг № 21/2021/2 від 06 грудня 2021 року на загальну суму 2 500 грн, відповідно до якого адвокатом Ященком С.М. надано наступні послуги:

вивчення та аналіз відзиву на позовну заяву з додатками - 500 грн;

підготовка та подача до суду, відповідачу та представнику відповідача відповіді на відзив - 1 000 грн;

підготовка та подача до суду, відповідачу та представнику відповідача заперечень на клопотання представника позивача - 1 000 грн (а.с. 112 т.1).

Долучено до справи стороною позивача й квитанції про оплату 3 500 грн та 2 500 грн (а.с. 113, 151 т.1).

Встановлено, що відповідач у відзиві на позовну заяву вважав, що визначена сума в 5 500 грн є завищеною та підлягає зменшенню.

Заперечення на клопотання представника позивача від 20 жовтня 2022 року, щодо стягнення додатково 2 500 грн витрат на правничу допомогу, представник відповідача двічі знайомившись зі справою - 24 січня 2023 року, 14 березня 2024 року, не надав (а.с. 161 т.1, а.с.6 т.2).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерії реальності та розумності розміру адвокатських витрат застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу суд першої інстанції вірно брав до уваги критерії щодо складності справи, обсяг виконаної адвокатом роботи й обґрунтовано дійшов висновку про стягнення 6 000 грн, які документально підтверджені.

Убачається, що до справи долучено 2 акти виконаних робіт на суму 3 500 грн та 2 500 грн, що разом складає 6 000 грн (а.с. 112, 152 т.1).

Крім того варто зазначити, що предметом спору в даній справі є відшкодування шкоди завданої ДТП, справа перебувала на розгляді в суді тривалий період часу - з серпня 2021 року, під час її провадження заявлялися клопотання, зокрема про призначення експертизи, яке було задоволено.

Також колегія суддів враховує й те, що ціна позову складає 300 335 грн з урахуванням вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 20 000 грн, справа не є малозначною, а тому навіть з урахуванням часткового задоволення позову доводи скарги про завищення витрат на правничу допомогу є безпідставними.

Не вийшов суд й за межі позовних вимог, оскільки заявляючи про витрати ОСОБА_2 було вказано сума в 5 500 грн є попередньо узгодженою, з чого убачається, що вона може змінюватися під час провадження справи в суді, що і було зроблено представником позивача.

У відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача адвокатом Ященком С.М. зазначено, що остаточна сума витрат на правничу допомогу буде залежати від кількості судових засідань (а.с.102 т.1).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність підстав до стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн, остільки установлена сума витрат співмірна з заявленими вимогами, такі витрати були фактичними і неминучими, а тому апеляційна скарга на підставі положень ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині, яке є ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Каченюка Олега Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: