Провадження № 2/761/7463/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

10 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ" про визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року позовну заяву залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам статті 175 та 177 ЦПК України, та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: позовної заяви у новій редакції для суду та відповідача, в якій зазначити ціну позову, докази на підтвердження дійсної вартості майнових прав на майбутній об`єкт нерухомості (висновок (звіт) про оцінку) станом на день звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вказану ухвалу суду було направлено представнику позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему в його електронний кабінет.

Відповідно до довідки про доставку документу до електронного кабінету, ухвалу доставлено 26.05.2024 року.

Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Cтаном на 10.07.2024 року недоліки позовної заяви не усунуто, клопотань про продовження/поновлення встановленого судом строку на усунення недоліків до суду не надходило.

Суд, враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких ЄСПЛ вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Оскільки ухвала про залишення без руху заяви, не виконана, приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ" про визнання майнових прав, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА