Справа № 372/1015/22
Провадження № 2-55/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі відповідач, ОСОБА_5 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати з утримання та збереження спільного майна, що є у спільній частковій власності, в розмірі 435 519,35 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.08.2019 року позивачем та відповідачем придбано в спільну часткову власність житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрованим у реєстрі за № 702.

Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить 7/10 нерухомого майна, а ОСОБА_5 3/10 нерухомого майна.

Позивач зазначає, що з метою збереження та утримання майна 19.08.2019 року нею укладено договір підряду на виконання робіт, згідно з п. 4.1 якого вартість роботи, що виконує підрядник, за цим договором, становить 830 000,00 грн. Однак, у зв`язку з виконанням додаткових робіт, що не охоплені договором підряду, вартість робіт збільшилась та склала 1 180 000,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за договором підряду від 31.08.2019 року, від 15.10.2019 року, 15.12.2019 року, 20.11.2019 року, 30.11.2019 року, 30.09.2019 року, 25.10.2019 року.

Крім того, позивачем придбано будівельні матеріали на суму 271 731,14 грн., що підтверджується товарними чеками, видатковими накладними та квитанціями.

Позивач вказує, що відповідачем надано згоду на проведення позивачем вищевказаних робіт, що підтверджується показаннями свідка особою, що виконувала будівельні роботи (підрядник), ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ).

Всього позивачем понесено витрати щодо утримання та збереження спільного нерухомого майна в розмірі 1 451 731,14 грн., отже, розмір витрат, що підлягають стягненню з відповідача, становить: 1 451 731,14 грн. / 10 х 3 (частка нерухомого майна, що належить відповідачеві) = 435 519,35 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 317, 319, 355, 356, 360, 526, 544 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 151, 177 Житлового кодексу України далі ЖК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26.05.2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання спільного майна та призначено у справі підготовче судове засідання.

15.06.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив обґрунтований тим, що позивачем не надано доказів необхідності проведення будівельних робіт, які були проведені, тобто доказів, що без їх проведення житловий будинок, що належить сторонам, буде непридатний до проживання та не буде відповідати нормативам, встановленим законодавством. Позивачем також не надано доказів, що зазначені у позовній заяві роботи дійсно проводились. Позивачем не надано актів на підтвердження перевірок та огляду будинку, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», які б засвідчили невідповідність житлового будинку вимогам нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, встановлених законодавством, отже, немає підстав вважати, що проведення ремонтних робіт було необхідним для утримання житлового будинку. Позивачем не надано документів, що підтверджують оплату вартості робіт, що визначені в актах виконаних робіт. Товарні чеки, надані позивачем, не відповідають вимогам пп. 3.2 наказу Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614. Надані позивачем накладні можуть оцінюватись лише у сукупності з іншими доказами, оскільки не містять доручення про перерахування коштів, що передбачено п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976. На наданих позивачем чеках немає напису «фіскальний чек», номеру, фіскального номеру чеку, що є обов`язковими реквізитами відповідно до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13. Крім того, роботи були виконані та прийняті 15.12.2019 року, проте позивачем надані чеки від 07.07.2021 року, 23.05.2021 року, 24.06.2021 року, накладна від 23.06.2021 року, а у чеку від 27.01.2020 року містяться товари, які не мають відношення до ремонтних робіт. Крім того, роботи, зазначені в позовній заяві, є поліпшеннями, а не утриманням будинку, оскільки вони відносяться до розділу 2 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства. Отже, позивач не має права на відшкодування витрат, які вона понесла у зв`язку з таким поліпшенням. Позивач обрала неналежний спосіб захисту.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.06.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

28.06.2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій зазначено, що відповідач посилається на наказ Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», однак дія цих Правил поширюється на виключне коло осіб суб`єктів господарювання (юридичних осіб) та фізичних осіб (юридичних осіб), що уклали з ними відповідний договір, а тому його дія не поширюється на фізичних осіб власників (співвласників) майна, які відповідно до ст. 150 ЖК України та ст.ст. 319, 322 ЦК України мають право на власний розсуд здійснювати володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач надав згоду на проведення робіт, був присутнім при їх проведенні та не заперечував проти проведення робіт, що підтверджується показаннями свідків. Договір підряду відповідачем не оскаржувався та є дійсним. Також, товарні чеки, щодо яких відповідачем заявлено заперечення, виписані фізичними особами-підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до групи платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій а тому використання реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок не є обов`язковим. Форма товарного чека не встановлена, ФОП має право видавати товарні чеки довільної форми. Крім того, листи Державної податкової служби мають рекомендаційний характер та не є нормами матеріального права, що підлягають обов`язковому застосуванню. Наказ ДПАУ від 01.12.2000 року, на якій посилається відповідач, втратив чинність з 11.06.2016 року. Також, додані позивачем видаткові накладні містять обов`язкові реквізити: дату складання, назву підприємства, яким складено документи і якому здійснюється поставка за цими накладними, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, особисті підписи в графі «відвантажив» та «отримав», отже, видаткові накладні є належними доказами купівлі матеріалів для утримання житлового будинку. Крім того, Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року № 150, є рекомендаційним виключно для суб`єктів господарювання, що надають житлово-комунальні послуги, яким позивач не є, тому вказаний Перелік та Закон України «Про житлово-комунальні послуги» не поширюються на спірні правовідносини. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 435 519,35 грн. витрат з утримання та збереження спільного майна, що є у спільній частковій власності, а також 4 355,19 грн. судового збору та 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року витребувано у Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Київській області інформацію та документи, щодо декларування ОСОБА_6 грошових коштів, отриманих за договором підряду від 14.08.2019 року у сумі 1 180 000,00 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року призначено у справі будівельно-технічну, оціночно-будівельну, земельно-технічну, оціночно-земельну експертизи, проведення яких доручено ТОВ «Український Незалежний Інститут судових експертиз». На вирішення експертів поставлено наступні питання: чи проводилась перебудова або реконструкція жилого будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , у період з 10.08.2019 року по теперішній час? Якщо так, то які саме реконструкції та будівельні роботи проводились? Яка ринкова вартість даного жилого будинку була станом на 10.08.2019 року? Яка ринкова вартість даного жилого будинку станом на травень 2022 року? Чи відбулося здорожчання даного будинку, якщо так, то вказати, у зв`язку із чим? Чи проводилися будівельні роботи на земельній ділянці, на якій розташований будинок по АДРЕСА_1 у період з 10.08.2019 року по теперішній час? Якщо так, то які саме та вказати вартість проведених робіт? Яка вартість земельної ділянки по АДРЕСА_1 була станом на 10.08.2019 року та яка вартість земельної ділянки станом на травень 2022 року? Провадження у справі зупинено до отримання висновків експерта.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.10.2022 року ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12.07.2022 року про призначення експертизи залишено без змін.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.04.2023 року відновлено провадження у даній цивільній справі та призначено у справі підготовче судове засідання на 11.05.2023 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.06.2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 24.07.2023 року.

26.01.2024 року представником відповідача надано до суду пояснення, у яких зазначено, що вказані у договорі підряду роботи є поліпшенням майна, а не утриманням майна. До договору підряду не була складена проектно-кошторисна документація, що унеможливлює встановлення ціни робіт. Експертом не надано відповідь на питання щодо визначення вартості проведених будівельних робіт. Представником відповідача ставиться під сумнів висновок експерта також з інших підстав, зокрема, у висновку не встановлено фактичної вартості будівельних робіт, неналежним чином оцінено технічний стан житлового будинку, не встановлено достовірно час здійснення фотографій будинку.

10.06.2024 року представником відповідача надано до суду пояснення, у яких зазначено, що у відповіді на питання 3 та 5 експерт визначив спірні роботи як покращення технічного стану нерухомого майна. Відтак, спірні роботи є поліпшенням майна, а не утриманням майна. Висновок судових експертів свідчить, що спірні роботи є поліпшенням, а не утриманням майна. Експертом не проводились встановлені законодавством дослідження щодо визначення вартості будинку станом на серпень 2019 року.

Позивач та її представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладеного 10.08.2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 702, ОСОБА_7 продає та передає у власність нерухоме майно, а ОСОБА_1 та ОСОБА_5 купують та приймають у власність нерухоме майно в частках: ОСОБА_1 - 7/10 часток нерухомого майна (часток в праві власності на нерухоме майно); ОСОБА_5 3/10 часток нерухомого майна (часток в праві власності на нерухоме майно), а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ) та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, загальною площею 0,2498 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:009:0027.

Відповідно до копії договору підряду від 14.08.2019 року фізична особа ОСОБА_8 (підрядник) зобов`язується виконати за завданням ОСОБА_1 (замовник) таку роботу: демонтаж даху, перенесення демонтованих матеріалів на підготовлений майданчик; роботи з розвантаження пиломатеріалів, дерев`яного бруса, перенесення пиломатеріалів до місця проведення будівельних робіт. Формування каркасу даху. Розвантаження металочерепиці та доставка до місця монтажу екобар`єру, системи відливу та снігоутримання. Монтування екобар`єру, даху, відливи, снігоутримувачі. Доставка пиломатеріалів для формування каркасу під обшивку будинку та веранди під сайдинг. Розвантажувальні роботи. Монтаж обрешітки під утеплення та обшивку будинку, монтаж пароізоляції, пароізоляційна плівка, яка кріпиться за допомогою степлера та скотчу використовувати плити, зверху ізоляційний шар покривається гідроізоляцією, щоб покращити процес виведення з плит вологи, що утворюється через перепад температур у будівлі та на вулиці, монтаж каркасного латання з дерева або металевого напрямного профілю та фінішне оздоблення фасаду. Перебудова веранди, установка вікон та бронедвері. Встановлення опалення всього будинку. Виконання електромонтажних робіт. І здати результат замовнику. Замовник зобов`язується прийняти результат роботи і оплатити його.

Згідно з п. 4.1 вказаного договору підряду вартість роботи, що виконує підрядник за цим договором, становить 830 000,00 грн.

Відповідно до копії акту виконаних робіт за договором підряду від 25.10.2019 року роботи на суму 350 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 31.08.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 15.10.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 15.12.2019 року роботи на суму 80 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 20.11.2019 року роботи на суму 50 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 30.11.2019 року роботи на суму 350 000,00 грн. виконані в повному обсязі; згідно з копією акту виконаних робіт за договором підряду від 30.09.2019 року роботи на суму 250 000,00 грн. виконані в повному обсязі.

Відповідно до копій товарних чеків від 10.10.2019 року та від 16.09.2019 року сплачено 25 482,00 грн. за лоджію та вхідні двері, та 824 грн. і 477 грн. за будівельні матеріали відповідно; згідно з копією накладної від 06.09.2019 року сплачено 9 670,00 грн. за будівельні матеріали.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати з утримання та збереження спільного майна, що є у спільній частковій власності, а саме, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою збереження та утримання вказаного житлового будинку позивачем укладено договір підряду на виконання робіт, згідно з яким вартість роботи, що виконує підрядник за цим договором, становить 830 000,00 грн.; у зв`язку з виконанням додаткових робіт, що не охоплені договором підряду, вартість робіт збільшилась та склала 1 180 000,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт за договором підряду від 31.08.2019 року, від 15.10.2019 року, 15.12.2019 року, 20.11.2019 року, 30.11.2019 року, 30.09.2019 року, 25.10.2019 року; позивачем також придбано будівельні матеріали на суму 271 731,14 грн. Всього позивачем понесено витрати щодо утримання та збереження спільного нерухомого майна в розмірі 1 451 731,14 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 10.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 702, ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 7/10, а ОСОБА_5 3/10 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Таким чином, участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник або співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування.

Правило ст. 360 ЦК застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов`язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір.

Так, основні обов`язки власника при утриманні житлового будинку включають:

- фінансові обов`язки: сплачування комунальних послуг (електроенергія, вода, опалення, сміттєвози тощо); внесення платежів за утримання спільних приміщень (ліфти, сходові клітки, внутрішні двори тощо);

- технічне обслуговування: ремонт та обслуговування систем опалення, вентиляції, сантехніки, електрики; догляд за будівельною конструкцією (фасад, дах, вікна, двері);

- прибирання та догляд за територією: прибирання спільних приміщень, коридорів, сходових кліток; догляд за прибудинковою територією (газони, доріжки, парковка);

- дотримання правил співжиття: взаємодія з іншими співвласниками.

Отже, у зв?язку із зобов?язальними правовідносинами, що існують між співвласниками у праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має право не тільки на доходи від спільного майна, але і зобов?язаний у відповідності зі своєю часткою в праві спільної часткової власності брати участь у витратах з управління, утримання і збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов?язкових платежів), а також відповідати перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними зі спільним майном.

Якщо учасник права спільної часткової власності ухиляється від участі в спільних витратах, інші співвласники, що внесли за нього платежі за спільним майном, вправі стягнути з нього внесену частку витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 ст. 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги, регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 року у справі № 521/3743/17-ц, від 19.08.2020 року у справі № 703/2200/15-ц.

Разом з тим, правовідносини у справах № 703/2200/15-ц, № 521/3743/17-ц та у даній справі, не є подібними, оскільки у даній справі розглядається спір про стягнення витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт, а у справах № 703/2200/15-ц, № 521/3743/17-ц Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з співвласника нерухомого майна витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

У даній справі позивач вважає, що на підставі договору підряду з відповідача як співвласника житлового будинку підлягають стягненню витрати на: демонтаж даху, перенесення демонтованих матеріалів на підготовлений майданчик; роботи з розвантаження пиломатеріалів, дерев`яного бруса, перенесення пиломатеріалів до місця проведення будівельних робіт; формування каркасу даху; розвантаження металочерепиці та доставка до місця монтажу екобар`єру, системи відливу та снігоутримання; монтування екобар`єру, даху, відливи, снігоутримувачі; доставку пиломатеріалів для формування каркасу під обшивку будинку та веранди під сайдинг; розвантажувальні роботи; монтаж обрешітки під утеплення та обшивку будинку; монтаж пароізоляції, пароізоляційну плівку, яка кріпиться за допомогою степлера та скотчу; використовувати плити, покриття гідроізоляцією, монтаж каркасного латання з дерева або металевого напрямного профілю та фінішне оздоблення фасаду; перебудову веранди, установку вікон та бронедверей; встановлення опалення всього будинку; виконання елктромонтажних робіт, а також витрати на придбання будівельних матеріалів.

Згідно з висновком експертів за результатами проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 27.03.2023 року № 254/12-2022, проведеної судовими експертами Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л.А. та ОСОБА_9 , ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер: :01:009:0027, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 , станом на 10.08.2019 року становить 276 304,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер: :01:009:0027, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 , станом на травень 2022 року становить 334 083,00 грн. В період з 10.08.2019 року по теперішній час (час проведення дослідження) в житловому будинку на АДРЕСА_1 були проведені наступні будівельні роботи: з перепланування житлового будинку, в результаті чого загальна площа збільшилась до 63,3 кв. м (+4,2 кв. м); влаштування «нового приміщення» веранди з віконним прорізом на місці розташування «старого приміщення» веранди (приміщення І згідно з техпаспортом 2003 року); з утеплення зовнішніх стін житлового будинку та обшивки зовнішніх стін металевим сайдингом; з встановлення металопластикових вікон; влаштування нової покрівлі встановлення дерев`яного каркасу, паро- та гідроізоляції, влаштування покриття з металочерепиці, влаштування снігоутримувачів, системи відливу; навколо будинку влаштовано відмостку; влаштування системи опалення та електромонтажні роботи; роботи з внутрішнього опорядження приміщень (за результатами порівняння фото приміщень станом на серпень 2019 року, що додатково надані на дослідження, та результатами натурного обстеження спорядження приміщень будинку). Встановити вартість проведення робіт з будівництва господарських будівель та споруд на земельній ділянці на АДРЕСА_1 не вбачається можливим. Ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння на АДРЕСА_1 в період з 10.08.2019 року по травень 2022 року збільшилась. На збільшення ринкової вартості могло вплинути: поліпшення загального технічного стану будинку; поліпшення технічного стану внутрішнього опорядження будинку; влаштування додаткових комунікацій; наявність попиту та пропозиції на ринку нерухомості; економічні чинники. Вказати, у зв`язку з чим відбулось здороження житлового будинку, господарських будівель та споруд, без врахування ринкової вартості земельного компоненту, на АДРЕСА_1 не вбачається можливим.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що будівельні роботи проведені з метою збереження та утримання спільного майна нежитлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На поставлені експертам питання, зокрема, на питання: «Яка була необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт у будинку на АДРЕСА_1 ?» судовий експерт ОСОБА_9 надала відповідь, що необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку визначається власником (співвласниками) житлового будинку. За результатами дослідження наданих матеріалів (фото будинку станом на серпень 2019 (дата договору купівлі-продажу), що були надані на дослідження) стан житлового будинку можливо було оцінити як «незадовільний» (експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що висновок експертів за результатами проведення комплексної оціночно-будівельної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 27.03.2023 року № 254/12-2022 не містить доказів необхідності проведення будівельних робіт для належного функціонування спірного спільного майна, доказів на підтвердження аварійного стану будинку та прибудинкових будівель і споруд та необхідності негайного, обов`язкового виконання ремонтних робіт у будинку.

Відповідь, надана судовим експертом, що необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку визначається власником (співвласниками) житлового будинку, не свідчить про таку необхідність, а відповідь судового експерта, що стан житлового будинку можливо було оцінити як «незадовільний» (експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту) обґрунтована результатами дослідження фотознімків будинку станом на серпень 2019 року, що були надані на дослідження.

Разом з тим, суд вважає, що фотознімки будинку не можна вважати достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України, зокрема, відсутні достовірні дані, що фотознімки зроблені саме станом на серпень 2019 року, а також що вони є достатніми для висновку про необхідність проведення будівельних робіт для належного функціонування спірного спільного майна, про аварійний стан будинку та прибудинкових будівель і споруд та необхідність негайного, обов`язкового виконання ремонтних робіт у будинку.

Також, відповідь експерта, що експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту, не містить даних, які саме ремонтні чи будівельні роботи необхідні для експлуатації елементів будинку, чи відносяться до таких робіт виконані позивачем будівельні роботи (у тому числі, такі роботи як демонтаж і монтаж даху, перебудова веранди, установка вікон та бронедвері тощо).

З огляду на зазначене, дослідивши вищевказані норми закону та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів, що будинок потребував поліпшення з метою недопущення його руйнації або у зв`язку з неможливістю проживання, користування, доказів аварійного стану спірного житлового будинку та необхідності негайного, обов`язкового виконання проведених позивачем ремонтних робіт у будинку, відтак, суд вважає, що позивач не має права вимоги до відповідача як співвласника будинку на відшкодування частини понесених позивачем витрат на ремонтно-будівельні роботи.

Крім того, суд звертає увагу, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем надано згоду на проведення позивачем будівельних робіт, що підтверджується показаннями свідка особою, що виконувала будівельні роботи (підрядник), ОСОБА_6 , проте матеріали справи не містять належних, достатніх та достовірних доказів, що позивач отримав згоду відповідача як співвласника нерухомого майна на проведення будівельних робіт та погодження їхньої вартості (письмової згоди відповідача, договору про спільну діяльність тощо), тому суд дійшов висновку, що позивачем здійснено будівельні роботи на власний ризик, без погодження вартості будівельних робіт з відповідачем.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Аналогічні за змістом правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 08.05.2020 року у справі № 635/516/18-ц та від 25.10.2022 року у справі № 522/21596/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання відповідача на те, що позивач не має права на відшкодування витрат, які вона понесла, оскільки вказані позивачем у позові витрати є поліпшеннями, а не утриманням будинку, суд оцінює критично з огляду на те, що для правильного вирішення даного спору по суті не має вирішального значення, чи є будівельні роботи, проведені позивачем, поліпшенням чи утриманням майна.

Суд вважає, що ремонтно-будівельні роботи у будь-якому разі є поліпшенням майна, при цьому, такі роботи можуть вважатись одночасно й утриманням майна.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Суд звертає увагу, що в даній справі розглядається спір про стягнення витрат з утримання та збереження спільного майна, що є у спільній частковій власності на підставі ст. 360 ЦК України, а не спір про збільшення частки у праві спільної часткової власності у зв`язку з поліпшеннями спільного майна, які не можна відокремити, на підставі ч. 3 ст. 357 ЦК України.

За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначене, суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати несе позивач відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 322, 356, 360 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на утримання спільного майна, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сташків