Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/426/24

Провадження № 2/348/431/24

17 липня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, представник позивача ОСОБА_2 ,-

встановив:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.08.2021 року близько 22 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 452, н/з НОМЕР_1 на автодорозі «Мукачево-Львів», між населеними пунктами с. Стримба та с. Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідну крайню смугу руху, чим створив небезпеку для іншого учасника дорожнього руху, який рухався позаду на автомобілі Skoda Octavia, н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, яка не оскаржувалася і набрала сили 29.11.2021 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Дані ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, УАЗ 452, н/з НОМЕР_1 був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій ОСОБА_1 підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону № 1961.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АР/9151281 (дія з 19.11.2020 року по 18.11.2021 року), страховик ПрАТ "УПСК", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ.

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_3 , який є власником транспортного засобу Skoda Octavia, н/з НОМЕР_2 , на підставі ст. ст.33, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 25.08.2021 року та з заявою на виплату страхового відшкодування від 25.08.2021 року.

16.09.2021 року оцінювачем ФОП ОСОБА_4 було проведено огляд пошкодженого автомобіля. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 188 від 20.09.2021 року, оцінювачем ФОП ОСОБА_4 визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 162550,50 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 303246,46 грн. з ПДВ на запасні частини; - коефіцієнт фізичного зносу 0,7; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 132206,56 грн.

29.11.2021 року, МТСБУ визначило розмір регламентної виплати та перерахувало потерпілому ОСОБА_3 суму відшкодування у розмірі 119980,50 грн Крім того, МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_4 за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля кошти у розмірі 1 312,96 грн. МТСБУ сплатило Аудатекс Україна ТОВ вартість послуг за участь в аукціоні Автоонлайн в сумі 1470,72 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають - 122764,18 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.

Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані Позивачу витрати (збитки), за страхове відшкодування в сумі 122764,18 грн., які позивач просить стягнути із відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 05.03.2024 було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.04.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Через систему «Електронний суд від представника позивача надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з?явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації, які отримав особисто.

Представник відповідача адвокат Гуменюк Б.С. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» 17.07.2024 подав до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача.

Сторона відповідача правом на відзив не скористалася, заяв та клопотань по суті справи не подавала.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.08.2021 року близько 22 год. 44 хв. відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ 452, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі «Мукачево-Львів» між населеними пунктами с. Стримба та с. Лоєва Надвірнянського району, Івано-Франківської області, перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідну крайню смугу руху, чим створив небезпеку для іншого учасника дорожнього руху, який рухався позаду на автомобілі Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками без постраждалих. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3; 9.2; 9.4; 10.1; 10.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області по справі №348/2258/21 від 16 листопада 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 грн. Дана постанова набрала законної сили 29.11.2021 ( а.с.9-10).

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія АР/9151281 (дія з 19.11.2020 року по 18.11.2021 року), страховик ПрАТ "УПСК", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ (а.с.27).

Дані ЄЦБД МТСБУ ( http://www.mtsbu.ua/ua) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб УАЗ 452, д.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також не містять відомостей, що відповідач ОСОБА_1 підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону № 1961.

25 серпня 2021 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 25.08.2021 року (зареєстровано справу МТСБУ: 78789) та з заявою на виплату страхового відшкодування від 25.08.2021 року (а.с. 17, 22).

16.09.2021 року кваліфікованим оцінювачем ФОП ОСОБА_4 було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 188 від 20.09.2021 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 162550,50 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 303246,46 грн. з ПДВ на запасні частини; - коефіцієнт фізичного зносу 0,7; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 132206,56 грн.(а.с.30-107).

29.11.2021 року позивачем МТСБУ було визначено розмір регламентної виплати в розмірі 119980,50 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 29.11.2021 року (а.с.24).

30.11.2021 року позивачем МТСБУ, на підставі ст.41 Закону №1961-IV та зазначеної довідки, було прийнято Наказ №3.1/9344 від 30.11.2021 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 119980,50 грн. (а.с.25).

Вказана сума відшкодування у розмірі 119980,50 грн. була перерахована позивачем МТСБУ потерпілому ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням №1107579 від 01.12.2021 року (а.с.15).

Крім того, позивач МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_4 за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого по справі МТСБУ: 78789 кошти у розмірі 1 312,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1106023 від 25.10.2021 року (а.с.21). Також позивач сплатив Аудатекс Україна ТОВ вартість послуг за участь в аукціоні Автоонлайн по справі МТСБУ: 78789 в сумі 1470,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1106982 від 17.11.2021 року (а.с.19). Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають: 122764,18 грн.

Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.

Позивач намагався вирішити даний спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом направлення на адресу відповідача ОСОБА_1 листа попередження від 30.11.2021 року за №3-01-б/43326 з вимогою про необхідність відшкодування витрат МТСБУ в сумі 122764,18 грн., однак попередження з вимогою залишені останнім без реагування і задоволення, в добровільному порядку витрати не компенсовані МТСБУ (а.с.23).

Отже, сума збитків, становить 122 764,18 грн. 18 коп., які підлягають відшкодуванню відповідачем, як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом

Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи.

На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 . відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 122 764,18 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.92 р., ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12,13, 76-79, 81-83, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 122 764,18 грн. (сто двадцять дві тисячі сімсот шістдесят чотири грн. 18 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Найменування або ім`я сторін, інших учасників справи, їх місце знаходження або місце проживання:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар,8, , UA 2284871 в АТ Укрексімбанку м. Києва.

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 ,адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Гуменюк Богдан Степанович, адреса місцязнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя: Т.А.Бурдун