Справа № 527/1605/24
провадження № 4-с/527/4/24
УХВАЛА

10 липня 2024 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 , яка подана представником скаржника адвокатом Завезіоном Євгеном Леонідовичем про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу, за участю заінтересованих осіб Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року представник скаржника звернувся із вищезазначеною скаргою до Глобинського районного суду Полтавської області.

Свої вимоги представник скаржника обґрунтував тим, що відповідно до виконавчого листа № 2/233 від 22.02.2001 року виданого Глобинським районним судом Полтавської області із ОСОБА_1 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (виконавче провадження № 15316291). 27.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області із зверненням про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з погашенням заборгованості зі сплати аліментів. Відповіддю Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області № 31015 від 28.05.2024 року скаржнику відмовлено у закритті виконавчого провадження в зв`язку з погашенням заборгованості, оскільки існує заборгованість в сумі 39855,53 грн, яка складається із штрафу, накладеного відповідно до постанови державного виконавця від 25.09.2018 року. Таким чином, є спірний штраф накладений на позивача у розмірі 50% визначений з урахуванням за період з 13.02.2001 по 01.09.2018, у тому числі за період до 28.08.2018 року, а тому скаржник вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню. Про існування вказаної постанови про накладення штрафу скаржнику не було відомо до цього часу, її копію він отримав лише разом із листом ДВС від 28.05.2024 року № 31015. У зв`язку з викладеним позивач вражає, що пропустив строк на оскарження даної постанови із незалежних від нього обставин, а тому його необхідно поновити. На підставі викладеного представник скаржника прохав поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на постанову державного виконавця Глобинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 25.09.2018 року. Дії старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шкірко Наталії Володимирівни щодо винесення нею у виконавчому провадженні № 15316291 постанови від 25.09.2018 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 визнати неправомірними. Постанову старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шкірко Наталії Володимирівни від 25.09.2018 року у виконавчому провадженні № 15316291 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 скасувати.

У судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, представник скаржника направив до суду заяву в якій прохав розгляд справи проводити за їх відсутності, вказав, що скаргу підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій прохав розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій прохала розгляд справи провадити за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

В провадженні Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 15316291 з примусового виконання виконавчого листа № 2-233 виданого 22.02.2001 року Глобинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 13.02.2001 року, до повноліття дитини.

У ході проведення примусового виконання судового рішення у межах виконавчого провадження ВП №15316291 старшим державним виконавцем Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шкірко Н.В. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (ВП №15316291), згідно якого за період з вересня 2009 року по травень 2017 року (станом на 25.05.2017) заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 79711 грн 05 коп.

Разом з тим, 25 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Шкірко Н.В. у даному виконавчому провадженні винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості 79711,05 грн., що становить 39855, 53 грн на користь держави за наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за три роки (а.с.9).

Представник позивача у позовній заяві пояснив, що про існування постанови про накладення штрафу від 25.09.2018 позивачу не було відомо до цього часу, її копію він отримав лише разом із листом ДВС від 28.05.2024 року № 31015.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу від 25.09.2018 ВП №15316291, скаржник звернувся до суду з даною скаргою 05.06.2024.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 25.09.2018 ВП №15316291, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" /надалі - Закон №1404-VIII/ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 71 Закону №1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 статтю 71 Закону №1404-VIII доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту:

"14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 набрав чинності 28.08.2018.

Судом встановлено, що позивач 25.09.2018 був притягнутий до відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 39855,53 грн. у зв`язку з наявністю заборгованості в сумі 79711,05 грн. зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на підставі абзацу 3 частини чотирнадцятої статті 71 Закону №1404-VIII в редакції на момент виявлення такого порушення виконавчою службою.

Однак, зазначений вид відповідальності у вигляді накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, з`явився в Законі України Про виконавче провадження лише 28.08.2018, відтак, був відсутній на момент скоєння правопорушення, зокрема, починаючи з 13.02.2001 року по 25 травня 2017 року.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, надає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Таким чином, враховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що лише з 28.08.2018 стаття 71 Закону №1404-VIII доповнена частиною чотирнадцятою, абзацом третім якої встановлено відповідальність у вигляді накладання штрафу у відповідному розмірі, яка на час вчинення правопорушення, зокрема у період з лютого 2001 року (дата початку виникнення заборгованості зі сплати аліментів) до 28 серпня 2018 року (дата набрання чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018) не існувала, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваною постановою ВП №8558194 від 23.12.2019 року на підставі ч. 14 ст. 71 Закону №1404-VIII.

За встановлених судом обставин та наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу ВП № 15316291 від 25.09.2018 року винесена державним виконавцем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447, 450-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на постанову державного виконавця Глобинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 25.09.2018 року.

Дії старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шкірко Наталії Володимирівни щодо винесення нею у виконавчому провадженні № 15316291 постанови від 25.09.2018 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 визнати неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шкірко Наталії Володимирівни від 25.09.2018 року у виконавчому провадженні № 15316291 про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 скасувати.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю. М. Свістєльнік