Номер провадження: 22-ц/813/6143/24
Справа № 522/1487/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

17.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та визнання права власності задоволено частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку не отримував. Також скаржник вказуючи на неможливость подачі апеляційної скарги в строк, посилається на наявні в той час карантинні обмеження, воєнний стан та активні бойові дії на території України, вимкнення електропостачання, та стійкий розлад здоров`я. Зазначає, що у березні 2021 року ним вже було подано апеляційну скаргу на часткове оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року, але інформації щодо прийняття до провадження судом апеляційної скарги не надходило.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, яка не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскаржуване рішення суду ухвалене 02.11.2020 року. Повний текст складено: 02.11.2020 року.

Апеляційна скарга зареєстрована канцелярією суду апеляційної інстанції 25.06.2024 року, що підтверджується штампом суду на апеляційій скарзі.

Отже, апеляційна скарга подана через 4 роки після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд зазначає, що учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), можливість поновлення строків оскарження судових рішень не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії)).

Саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності у нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, з матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваного рішення, отримав представник відповідача адвокат Василець В.В. 12.11.2020 року, що підтверджується особистим підписом останнього на розписці (т. 2 а.с. 123). Повноваження адвоката Василець В.В. представляти інтереси ОСОБА_1 підтверджуються ордером серії ОД № 261490 від 30.06.2020 року (т. 2 а.с. 96) та договором про надання правової допомоги від 29.06.2020 року укладеним між адвокатом Василець В.В. та ОСОБА_1 (т .2 а.с. 98-99).

Обізнаність скаржником про дану справу, свідчять також численні заяви від ОСОБА_1 та отримання останнім рекомендованих повідомлень про дати судових засідань.

З вищевикладеного вбачається, що скаржник був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, однак, в апеляційній скарзі останнім не наведено існування обставин, які перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою, у встановлений ст. 354 ЦПК України строк.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Щодо посилань скаржника на запровадження на території України воєнного стану та епідемії короновірусу, апеляційний суд зазначає, що запровадження цих подій не може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні та епідемією короновірусу вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Від заявника, який звернувся до суду зі спливом строку на оскарження судового рішення вимагається вказати конкретні обставини, які перешкодили можливості своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, оскільки необґрунтоване поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та епідемії короновірусу які є загальновідомими, не можуть бути достатньою підставою як для поновлення строку на апеляційне оскарження так і для визнання вказаної обставини непереборною, а отже, не буде виправдовувати втручання у принцип «res judikata» (правової визначеності).

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 127/2897/13-ц від 21.07.2022 року.

Посилання скаржника на те, що в березні 2021 року ним вже було подано апеляційну скаргу на часткове оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року, то матеріали апеляційної скарги не містить відповідних доказів на підтвердження зазначеної обставини. З Єдиного державного реєстру судових рішень за єдиним унікальним номером цієї судової справи не вбачається що рішення суду першої інстанції оскаржувалося.

Крім того, до апеляційної скарги додано конверт та накладну неідентифікованої кур`єрської служби доставки № 1016, відповідно до якої 25.09.2023 року ОСОБА_1 здійснено відправлення до Одеського апеляційного суду, апеляційну скаргу .

З накладної ПН№1016, не ідентифікованої кур`єрської служби доставки убачається, що на описі вкладення відсутній відбиток календарного штемпеля, що суперечить положенням п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071). Щодо накладної, то вона також не містить відбитка календарного штемпеля та відомостей про факт і дату оплати відповідних послуг та не мітить назви служби доставки.

Серед іншого слід зазначити, що належними та допустимими доказами підтвердження дати отримання / відправлення поштового відправлення є поштовий конверт із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання та відправлення кореспонденції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Пунктом 2 Правил визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється / вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу II Положення у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Таким чином, додана до апеляційної скарги накладна кур`єрської служби доставки №1016, не містить відбитку печатки служби доставки, що перешкоджає її ідентифікувати з метою перевірки на предмет наявності повноважень у служби доставки щодо надання послуг зі здійснення поштово-кур`єрської діяльності, а саме щодо її внесення до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, та видання відповідного дозволу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що надана накладна служби кур`єрської доставки без належного її заповнення (відсутність відбитку печатки служби кур`єрської доставки, відбитку календарного штемпелю та ідентифікатора поштових відправлень) не може вважатися належним доказом подання апеляційної скарги, відповідно не є належним доказом на підтвердження дати надіслання апеляційної скарги вперше саме 25.09.2023 року.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності вказані обставини, апеляційний суд доходить висновку про те, що наведені скаржником обставини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не є поважними причинами пропуску цього строку, оскільки спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, скаржнику необхідно викласти обставини неподання апеляційної скарги, у строк передбачений ст. 354 ЦПК України, з часу отримання представником відповідача копії оскаржуваного рішення 12.11.2020 року та надати відповідні докази.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється скаржник і йому надається строк для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо викладення обставин неподання апеляційної скарги з часу отримання представником відповідача копії рішення та надання відповідних доказів, надання накладної служби кур`єрської доставки з належним її заповненням та відповідного розрахункового документу, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, ст. 356 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в тексті ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не звернення до суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе