Справа № 524/5873/23
Провадження №2/524/1586/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 274 106,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01.07.2020 по 30.06.2023 року відповідач користувався земельною ділянкою площею 2460 кв.м., кадастровий номер :03:003:0172 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте плату за користування такою ділянкою у встановленому порядку не вносив, внаслідок чого Кременчуцька міська рада не отримала орендну плату.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Нестеренка С.Г. від 22.11.2023 року цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів направлено для розгляду по суті Кременчуцькому районному суду Полтавської області за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко С.М. від 25.12.2023 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

12.01.2024 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що об`єкт нерухомого майна на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0172 відсутній, оскільки демонтований Кременчуцькою міською радою. Крім того, на земельній ділянці позивачем збудовано дитячий ігровий майданчик. Вважає, що оскільки належний йому на праві об`єкт незавершеного будівництва фактично відсутній у нього не має обов`язку сплачувати кошти за користування земельною ділянкою. Не погоджується з розрахунком суми заборгованості. Наголошує, що позивачем завищено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.02.2024 року справу за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів передано на розгляд до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 року справа передана в провадження судді Предоляк О.С.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

22.05.2024 року відповідачем ОСОБА_2 подані письмові пояснення. Зазначає, що згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.08.2021р. вбачається, що цільове призначення земельної ділянки громадського призначення. Разом з тим, відповідна земельна ділянка сформована за проектом землеустрою 2007 року і з самого початку її формування надана для будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими адміністративними приміщеннями на першому поверсі по вулиці Київській, тобто, фактично для будівництва багатоповерхового житлового будинку, який є об`єктом житлового будівництва, а не будівництва громадського призначення. Таким чином, з моменту внесення відомостей про вищевказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру зазначено помилкові відомості про земельну ділянку за видом цільового призначення земельної ділянки: 03.10 «Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, так як з моменту формування земельної ділянки по теперішній час земельна ділянка використовується для будівництва багатоквартирного житлового будинку з адміністративними приміщеннями на першому поверсі. Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки у зв`язку із неправильним зазначенням даних у Державному земельному кадастрі більша у 1,5 рази, що відповідно призвело до збільшення розміру орендної плати у 1,5 рази. Враховуючи вищевикладене, подано заяву до Центру надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги виправлення технічної помилки у відомостях з Державного земельного кадастру, яка допущена органом, що здійснює його ведення.

У судовому засіданні представник позивача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Костик А.О. позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Зазначає, що при розрахунку суми заборгованості за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 року врахована нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу № НВ-023 від 11.05.2023, а саме 5963901 грн. Щодо наданого відповідачем витягу із технічної документації від 04.09.2024 року, зазначає, що нова нормативна грошова оцінка від 04.09.2024 відносно земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0172 буде застосована при розрахунку за 2024 рік, а тому вона не повинна бути застосована при розрахунку суми заборгованості за спірний період.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Солдатенко Е.С.заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача наголошує, що у зв`язку із виправленням технічної помилки у Державному земельному кадастрі у земельної ділянки змінився вид цільового призначення та змінилась нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки із 5 963 901, грн. на 2 507 035,20 грн. Оскільки, помилкові відомості про земельну ділянку внесені з моменту внесення відомостей про земельну ділянку із кадастровим номером :03:003:0172 до Державного земельного кадастру, вважає, що нормативна грошова оцінка у розмірі 2 507 035,20 грн. повинна бути врахована при визначенні розміру орендної плати по вказаній земельній ділянці за всі попередні роки. Оскільки на земельній ділянці знаходяться два дитячі майданчики загальною площею 368 кв. м., вважає, що площа земельної ділянки за яку має сплачувати відповідач становить 2092 кв.м. До матеріалів справи долучено власний розрахунок згідно якого відповідачсем до сплати підлягає 93 233,78 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.08.2023 року, ОСОБА_2 22.06.2016 року набув право власності на незавершене будівництво, багатоповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:0172 площею - 2460 кв.м.

Посилаючись на те, що у період з 01.07.2020 р. по 30.06.2023 р. ОСОБА_2 використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, Кременчуцька міська рада просить стягнути з останнього безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати в сумі 274 106,57 грн.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_2 наведених норм законодавства, з огляду на неоформлення ним права користування земельною ділянкою у вказаний період.

Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зі змісту статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статі 1212 ЦК України вбачається, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладення договору оренди) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2017 у справі №922/3412/17 та від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/748/19.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі слід виходити з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації права оренди відповідача за період з 01.07.2020 р. по 30.06.2023 р.

Таким чином, відповідач користувався спірною земельною ділянкою у заявлений до стягнення період без достатніх правових підстав.

Оскільки відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, він зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою.

При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Як зазначено вище, у заявлений до стягнення період відповідач не оформив орендні правовідносини з позивачем та не зареєстрував своє право оренди на земельну ділянку, відтак таке користування слід визнати таким, що відбулося без достатніх правових підстав.

Згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0172, державна реєстрація даної земельної ділянки проведена 22.05.2009 р.

Отже, у заявлений до стягнення період спірна земельна ділянка загальною площею 2460 кв.м. вже була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні ст. 79-1 ЗК України.

Дослідивши розрахунок позовних вимог судом встановлено, що позивачем розраховано безпідставно збережені кошти за користування відповідачем земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за нормативною грошовою оцінкою, яка становить 5 963 901 грн.

Разом з тим, у зв`язку із виправленням технічної помилки у Державному земельному кадастрі (копії протоколу про виправлення помилки від 17.05.2024р., витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.05.2024р., витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2024р.) у земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0172 змінився вид цільового призначення із - 03.10 «Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку на 02.03 «для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку».

Після зазначення у Державному земельного кадастру вірного виду цільового призначення змінилась і нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки із 5 963 901, грн. на 2 507 035,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що до спірних правовідносин слід застосувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки 2 507 035,20 грн. згідно витягу № НВ -024 від 04.09.2024р.

Крім того, з витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0172 складає 2460 кв.м., а отже доводи представника відповідача,що площа земельної ділянки за яку має сплачувати відповідач становить 2092 кв.м. є безпідставними.

Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення коштів, суд вважає, що обґрунтовано заявленими до стягнення є безпідставно збережені кошти за період з 01.07.2020 по 30.06.2023р в сумі 109 634,37 грн.:

-за період з 01.07.2020р. по 31.12.2020р. підлягають стягненню кошти в сумі 17063,83 грн., оскільки:

коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки 2023 рік - 1,051, 2022 1,15, 2021 - 1,1 згідно з даними Держгеокадастру;

2 507 035,20:1,051:1,15:1,1= 1 885 676,51 (нормативна грошова оцінка за 2020 рік) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 (понижуючий коефіцієнт) = 33 942,18 грн. (сума річного розміру орендної плати). Ця сума (33 942,18 грн.) помножується на кількість днів безоплатного користування земельною ділянкою (184) та розділяється на загальну кількість днів у році (366), внаслідок чого безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за 2020 рік становлять 17063,83 грн.;

-за період з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. підлягають стягненню кошти в сумі 14734,34 грн., оскільки:

2 507 035,20:1,051:1,15:1,1 = 1 885 676,51 (нормативна грошова оцінка за 2021 рік) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 (понижуючий коефіцієнт) = 33 942,18 грн. (сума річного розміру орендної плати).

-за період з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. підлягають стягненню кошти в сумі 37 336,39 грн., оскільки:

2 507 035,20:1,051:1,15 = 2 074 244,16 (нормативна грошова оцінка за 2022 рік) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 (понижуючий коефіцієнт) = 37 336,39 грн. (сума річного розміру орендної плати).

-за період з 01.01.2023р. по 30.06.2023р. підлягають стягненню кошти в сумі 21 291,97 грн., оскільки:

2 507 035,20:1,051 = 2 385 380,78 (нормативна грошова оцінка за 2023 рік) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 (понижуючий коефіцієнт) = 42 936,85 грн. (сума річного розміру орендної плати). Ця сума (42 936,85 грн.) помножується на кількість днів безоплатного користування земельною ділянкою (181) та розділяється на загальну кількість днів у році (365), внаслідок чого безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за 2023 рік становлять 21 291,97 грн.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 109 634,37 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1644,52 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області грошові кошти за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 109 634,37 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1644,52 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , місцезнаходження: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, площа Перемоги, 2.

Відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена Предоляк