Справа № 519/1782/24
2/519/828/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 м. Південне

Суддя Южного міського суду Одеської області Москаленко І.О., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) до АТ «Одеський припортовий завод» адреса реєстрації (65481, Одеська область, м. Південне, вул. Заводська, буд. 3) про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

1.25 листопада 2024 до Южного міського суду Одеської області надійшла позовна заява, відповідно до якої Позивач просить суд стягнути з АТ «Одеський припортовий завод» невиплачену заробітну плату за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 у сумі 43 589,86 грн.

2.Разом з позовною заявою надано клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом.

3.Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

4.Розглядаючи клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду, суд виходить з того, що спір щодо стягнення належної працівникові заробітної плати є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

5.Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Тобто, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

6.Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX.

7.Частини перша та друга ст. 233Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

8.У постанові від 20 листопада 2023 року у справі №160/5468/23 Верховний суд дійшов висновку, що Законом №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

9.Разом з тим, Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

10.Наведене дає суду підстави до висновку, що з 1 липня 2023 року строк звернення ОСОБА_1 обмежений тримісячним строком з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1) або з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

11.Згідно ст.234 КУпАП у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

12.Однак, зі змісту позовної заяви суд не вбачає, що позивач отримав довідку про доходи 03.01.2024, тобто процесуальний строк на звернення до суду сплив 02.04.2024. Позивач просить поновити пропущений строк, однак причини його пропуску не зазначає і докази їх поважності не надає.

13.Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлена можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду оновленого клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду з зазначенням підстав для поновлення строку (за наявності) та доказів, що підтверджують ці обставини.

14.Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

15.На підставі викладеного та керуючись статтями 175-177,185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

16.Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) до АТ «Одеський припортовий завод» адреса реєстрації (65481, Одеська область, м. Південне, вул. Заводська, буд. 3) про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати при звільненні, залишити без руху.

17.Надати заявнику строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

18.У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

19.Ухвала оскарженню не підлягає.

20.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Южного міського суду

Одеської області І.О. Москаленко