Дата документу 16.07.2024 Справа № 331/4966/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4966/22 Головуючий у суді першої інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/724/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2023 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано скаржникові строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до апеляційного суду належних доказів отримання копії ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2023 року для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2023 року, та оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 3721,50 грн зі сплатою на вказані реквізити. Роз`яснено скаржнику, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ст. 358 ЦПК України.

Так, вищезазначеною ухвалою Запорізького апеляційного суду встановлено, що повний текст ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2023 року виготовлено в день її постановлення (а.с. 140). Проте апеляційна скарга подана 12 лютого 2024 року, тобто, з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження. Крім того, зауважено, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання копії ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2023 рокускаржником. Роз`яснено ОСОБА_1 його право подати до Запорізького апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2023 року, долучивши належні докази отримання копії ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2023 року для вирішення питання про поновлення строку.

Копію зазначеної ухвали направлено на адресу ОСОБА_1 , зазначену в апеляційній скарзі, рекомендованим поштовим відправленням, яке 25 березня 2024 року повернулось до Запорізького апеляційного суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 163).

Супровідним листом від 08 травня 2024 року для можливості реалізації права на апеляційне оскарження, на адресу ОСОБА_1 повторно направлено копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2024 року, яке також повернулось із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 170).

01 липня 2024 року Запорізький апеляційний суд опублікував на офіційному веб-порталі судової влади оголошення, яким повідомлено ОСОБА_1 про постановлення ухвали Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2024 року у справі № 331/4966/22 (№ апеляційного провадження 22-ц/807/724/24) про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги.

Проте вказані вимоги ухвали до теперішнього часу у визначений судом термін не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

При цьому, апеляційний суд враховує нормативні строки поштового перебігу, затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України "Про затвердження нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за номером 173/24950.

Згідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини вказав (далі - ЄСПЛ), що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що вимоги, зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2024 року не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ч. ст. 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2023 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргу та матеріали, які додані до неї разом з копією ухвали направити особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: