Дата документу 25.11.2024Справа № 554/4249/22
Провадження № 2/554/1315/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 Октябрський районний суду м. Полтави у складі:

головуючого - судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябченко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

07.06.2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в особі уповноваженого представника звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В. від 07.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

11.10.2022 року представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Титаренко В.Г. подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_6 залишити без розгляду, відносно відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 позовні вимоги залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача клопотання від 11.10.2022 року підтримала в повному обсязі та прохала задовольнити.

Представник відповідача не заперечує стосовно заявленого клопотання представника позивача. Крім того прохала стягнути витрати на правничу допомогу.

Представник позивача стосовно стягнення витрат на правничу допомогу заперечувала в повному обсязі та прохала відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 32383,5 грн.

Судом зроблено запит, щодо місця реєстрації відповідачів.

На адресу суду надійшла відповідь на запит із Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради за № 01-12-05.1-11/5783 від 27.06.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак 30.03.2016 року знята з реєстрації.

Наведене свідчить про обгрунтованість позовнихвимог на момент подачі позовної заяви до суду стосовно ОСОБА_6 .

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Оскільки відповідач ОСОБА_6 , не зареєстрована за вищевказаною адресою та представник позивача прохає залишити позовні вимоги без розгляду, а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 зареєстровані у зазначеній квартирі, тому суд приходить висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 стані 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, сторона, яка понесла суттєві витрати на професійну правничу допомогу, не завжди може в повній мірі розраховувати па повну компенсацію своїх витрат з іншої сторони.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В порядку частини 4 та 5 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним Інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, суд, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та враховуючи конкретні обставини справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись діючими нормами ЦПК України, суд не погоджується з необгрунтованим та завищеним розміром витрат на професійну правничу допомогу представника відповідача в розмірі 5000,00 грн.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтая 2006 року у справі Двойных проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших втрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом першої інстанції.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правничу допомогу, відсутністю порядку обчислення адвокатського гонорару, та у зв`язку із відсутністю предмету спору, внаслідок заявленого представником підприємства клопотання про залишення позовних вимог до ОСОБА_6 без розгляду, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат пов?язаних з наданням правничої допомоги в сумі 5000, 00грн..

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 49, 133, 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат пов?язаних з наданням правничої допомоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В.Тімошенко