ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5658/24 Справа № 206/869/23 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В.В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Науменко Світлана Борисівна, на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року в цивільній справі номер 206/869/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про скасування держаної реєстрації іпотеки об`єкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17 липня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів №ІІА-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір В718070_I_3 про відступлення прав вимоги. За умовами договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема, за кредитним договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) №8/2007/840-К/1820-Н від 21.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра», та договором іпотеки №1820-Н/1 від 21.12.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра».

Відповідно до умов договору іпотеки №1820-Н/1 від 21.12.2007 року предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» стало відомо, що 30 липня 2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська винесено заочне рішення по цивільній справі №206/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, яким було припинено іпотеку та заборону. В державному реєстрі іпотеку та заборону було припинено 03.09.2018 року.

Одразу після припинення іпотеки 25.08.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований за реєстровим №2396. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43186791 від 25.09.2018 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 28085521.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2018 року, винесене по цивільній справі №206/3421/18, було скасовано Дніпровським апеляційним судом 12.01.2022 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог. На теперішній час свої зобов`язання за кредитним договором №8/2007/840-К/1820-Н від 21.12.2007 року відповідачка ОСОБА_2 не виконала та не погасила існуючу кредитну заборгованість.

ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований за реєстровим №2396, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , номер РНОНМ 101, індексний номер рішення: 43186791, від 25.09.2018 року, запис про проведену державну реєстрацію, запис право власності/довірчої власності: 28085521, припинивши право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , номер РНОНМ 101 та повернути ТОВ «Фінансовій компанії «Дніпрофінансгруп» частину сплаченого згідно з квитанцією №5872 від 3 лютого 2023 року судового збору в сумі 5368,00 грн.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про скасування держаної реєстрації іпотеки об`єкта нерухомого майна, обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову тим, що ОСОБА_1 , як покупець спірної квартири до укладення договору купівлі-продажу повністю розрахувалась з продавцем ОСОБА_2 , сплативши повну ціну за квартиру в розмірі 397975,00 грн. Після укладення і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири здійснено нею державну реєстрацію права власності на вказане майно в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно у ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру виникло з 25.09.2018 року, з моменту його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 вважає, що її право порушене ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» і має бути захищено саме у спосіб, визначений законодавством шляхом скасування державної реєстрації іпотеки відносно належної позивачці квартири, здійсненої 08.02.2022 року державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. за заявою відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Станом на 08.02.2022 року (дата здійснення державної реєстрації іпотеки), як і станом на сьогодні право іпотеки ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відносно спірної квартири припинилось, позивачка придбала спірну квартиру за договором купівлі-продажу від 25.09.2018 року вільною від будь-яких обтяжень. Як неодноразово зазначалось вище, станом на дату укладення спірного договору купівлі-продажу будь-яких обтяжень, заборон відчуження, арештів тощо відносно спірної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було зареєстровано. Позивачка ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної квартири, їй взагалі не було відомо про існування буд-яких відносин між продавцем квартири ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра». Про наявність кредитного договору і договору іпотеки, укладених 21.12.2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра», про те, що відносно спірної квартири взагалі колись раніше була зареєстрована іпотека, позивачці ОСОБА_1 стало відомо лише з тексту первісної позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

ОСОБА_1 придбала спірну квартиру, підшукавши її як запропоновану до продажу через ріелтора (агентство нерухомості), до укладення спірного договору з продавцем (попереднім власником квартири) ОСОБА_2 не була знайома, вони вперше зустрілись безпосередньо у приватного нотаріуса, який посвідчував спірний договір купівлі-продажу. Позивачка ОСОБА_1 не знала і за всіх обставин не могла знати ні про взаємовідносини ОСОБА_2 з ПАТ КБ «Надра», ні про наявність у неї заборгованості за кредитним договором, ні про існування іпотеки, ні про будь-які інші обставини, які б перешкоджали укладенню спірного договору купівлі-продажу. За всіма обставинами ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної квартири і не може бути відповідальною за дії іншої особи ОСОБА_2 , її борги за кредитом тощо.

Державна реєстрація припинення іпотеки була здійснена на підставі заочного рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2018 року у справі №206/3421/18, згодом скасованого постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.01.2022 року, жодним чином не впливає на добросовісність покупця спірного майна ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що для здійснення державної реєстрації іпотеки 08.02.2022 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надало державному реєстратору рішення суду про визнання права іпотекодержателя всупереч судової практики Великої Палати Верховного Суду (зокрема, постанова від 15.06.2021 року у справі № 922/2416/17, постанова від 23.10.2019 року у справі № 922/3537/17), згідно з якою наявність такого судового рішення є обов`язковим для повторної реєстрації іпотеки.

Посилаючись на правові висновки у п. 7.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 922/2416/17, запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема, договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

ОСОБА_1 у зустрічному позові просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію іпотеки об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом Ричкою Юлією Олександрівною, Дніпровський міський нотаріальний округ; номер запису про іпотеку: 46597549; дата, час державної реєстрації: 08.02.2022 року, 16:17:38; на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 63330807 від 09.02.2022 09:14:50 у зв`язку з припиненням права іпотеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська справу від 07 березня 2024 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про скасування держаної реєстрації іпотеки об`єкта нерухомого майна відмовлено.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» частину сплаченого згідно з квитанцією №5872 від 03 лютого 2023 року судового збору в сумі 5368,00 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська 24.02.2023 року у виді заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , номер РНОНМ 101.

Із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Науменко С.Б., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська справу від 07 березня 2024 року в оскаржуваній частині та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, в іншій частині рішення у справі №206/869/23 залишити без змін, судові витрати у справі, пов`язані з розглядом справи в суді першої та в суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, та невідповідністю висновків дійсним обставинам справи, які сам суд першої інстанції правильно визнав встановленими.

Станом на дату укладення, нотаріального посвідчення зазначеного договору та державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну квартиру (на 25.09.2018 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які зареєстровані обтяження, обмеження, заборони тощо, які б перешкоджали відчуженню спірної квартири від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

ОСОБА_1 , як правильно встановлено судом першої інстанції під час розгляду даної справи, є добросовісним набувачем спірної квартири, вона придбала спірну квартиру за відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких зареєстрованих прав третіх осіб щодо спірної квартири, за відсутності зареєстрованих іпотек, інших обтяжень, обмежень, заборон.

Позивачка за зустрічним позовом вважає, що державна реєстрація іпотеки, здійснена за заявою відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 08.02.2022 року, порушує її права власності і була здійснена неправомірно, без належних на це підстав, тому її право порушене відповідачем і має бути захищено саме у спосіб, визначений законодавством шляхом скасування державної реєстрації іпотеки відносно належної позивачці квартири, здійсненої 08.02.2022 року державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. за заявою відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

За відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такого ж висновку дійшли Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №487/1398/15, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі №905/2947/17. Зазначений правовий висновок також знайшов своє підтвердження і конкретизацію в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17, на який послався суд першої інстанції при ухваленні рішення в даній справі за первісним позовом, але абсолютно необґрунтовано не врахований судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині зустрічного позову ОСОБА_1 .

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 понесла судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі 71073,60 грн, в тому числі зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 70000,00 грн та згідно з попереднім орієнтовним розрахунком очікує понести судові витрати у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 36610,40 грн, в тому числі зі сплати судового збору у розмірі 1610,40 грн, а також витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 35000,00 грн.

Від відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Рішення суду про припинення іпотеки за договором іпотеки відсутнє. Припинення запису про іпотеку та обтяження не є одночасним припинення іпотеки за іпотечним договором. Тобто як на момент відчуження спірного майна так і на теперішній час іпотека за іпотечним договором є дійсною і не припинялась.

Виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення, не впливає на чинність іпотеки. Скасування судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному Державному реєстр (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року справа №922/2416/17).

Враховуючи той факт, що за рішенням суду (яке в подальшому було скасоване) не припинялась іпотеки, а було припинено лише записи про іпотеку та обтяження, то на момент відчуження нерухомого майна іпотека була дійсною.

Жодними належними та допустимими доказами не спростовано наявності кредитних правовідносин, які до теперішнього часу не виконані боржником. Як і не доведено підстав заявленого зустрічного позову. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Науменко С.Б. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції щодо зустрічних позовних вимог скасувати, та задовольнити ці позовні вимоги.

Позивач ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідачка ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватні нотаріуси Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. та ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 122, 123, 124, 125, 126, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про скасування держаної реєстрації іпотеки об`єкта нерухомого майна, апеляційний суд переглядатиме його саме в цій частині.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року було винесено заочне рішення по цивільній справі №206/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, яким 03.09.2018 року припинено іпотеку та заборону в Державному реєстрі іпотек.

25.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований за реєстровим №2396. Відповідно пункту 1 договору купівлі-продажу ОСОБА_2 передає у приватну власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.п. 3, 4 продаж зазначеної квартири вчиняється за домовленістю сторін за ціною 397975,00 гривень, які ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 до підписання договору, загальна вартість якої складає 397975,00 грн згідно з експертною оцінкою, виданою ТОВ «С-Тиматика» від 20 вересня 2018 року (а.с. 77, том 1).

Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43186791 від 25.09.2018 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 28085521.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року по цивільній справі №206/3421/18 скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, та зазначеною постановою відмовлено в задоволенні позовних вимог, на підставі того що майно, що є предметом іпотеки, відчужено без згоди іпотекодержателя та кредитора (а.с. 28-33, том 1).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з обрання ОСОБА_1 неефективного способу захисту порушених прав.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 13 ЦПК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав в регульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у постанові від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц. Аналогічно функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі.

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до позиції висловленій Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №669/927/16-ц суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна.

Добросовісна особа, яка придбає нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/).

Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 р. в справі №754/5841/17 (провадження №61-17966св 19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має засувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню».

Судом встановлено, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року винесено заочне рішення по цивільній справі №206/3421/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Надра» про визнання недійсним кредитного договору, яким 03.09.2018 року припинено іпотеку та заборону в Державному реєстрі іпотек.

25.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., зареєстрований за реєстровим №2396. Відповідно пункту 1 договору купівлі-продажу ОСОБА_2 передає у приватну власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.п. 3, 4 продаж зазначеної квартири вчиняється за домовленістю сторін за ціною 397975,00 гривень, які ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 до підписання договору, загальна вартість якої складає 397975,00 грн згідно з експертною оцінкою, виданою ТОВ «С-Тиматика» від 20 вересня 2018 року.

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 43186791 від 25.09.2018 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 28085521.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року по цивільній справі №206/3421/18 скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 січня 2022 року, та зазначеною постановою відмовлено в задоволенні позовних вимог, на підставі того що майно, що є предметом іпотеки, відчужено без згоди іпотекодержателя та кредитора.

ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, при укладені договору купівлі-продажу квартири вона покладалася на відомості Державних реєстрів, і про наявність будь-яких обмежень щодо цієї квартири їй не було відомо, тому вона набула право на спірну квартиру вільну від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд про відмову у задоволенні вимог зустрічного позову, оскільки вимога ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації іпотеки об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, проведену державним реєстратором приватним нотаріусом Ричкою Юлією Олександрівною, Дніпровський міський нотаріальний округ - не є ефективним способом захисту її прав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Науменко Світлана Борисівна, залишити без задоволення, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2024 року.

Судді: