Провадження №: 2-ві/755/42/24
УХВАЛА

"22" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву представника позивача Приватного підприємства «Максфорт» - адвоката Гришка Івана Івановича, про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом Приватного підприємства «Максфорт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Максфорт» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Галагану В.І.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ПП «Максфорт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року по справі № 755/12179/24 скасовано ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 жовтня 2024 року справу передано на розгляд судді Галагану В.І.

14 жовтня 2024 року у порядку, передбаченому частинами шостою, восьмою статті 187 ЦПК України, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки.

30 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Крутільовою К.А., подано заяву про вступ у справу як представника.

31 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ПП «Максфорт» - адвоката Гришка І.І., про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

04 листопада 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Івашківський А.О., особисто ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить розписка від 04 листопада 2024 року, що міститься в матеріалах справи.

11 листопада 2024 року (вхід. від 12 листопада 2024 року № 62084) представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Крутільовою К.А., через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року у задоволенні клопотання про зміну порядку розгляду справи, - відмовлено.

20 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача

ПП «Максфорт» адвокатом Гришком І.І. подано заяву про відвід судді Галагана В.І.

На обґрунтування заяви про відвід судді представник позивача зазначає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи № 755/12179/24, представником позивача 31 жовтня

2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Згідно даних підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» клопотання зареєстровано судом 31 жовтня 2024 року. Станом на дату подачі заяви про відвід судді результатів розгляду клопотання позивачем та його представником не отримано. Тривале невирішення поданого клопотання вказує на необ`єктивність та упередженість складу суду у цій справі, оскільки у випадку розгляду справи № 755/12179/24 у порядку спрощеного позовного провадження позивач буде позбавлений можливості заявити клопотання про призначення експертизи, про допит свідків, що матиме наслідком порушення права позивача на судовий захист.

Тривала бездіяльність судді Галагана В.І., що полягає у невирішенні клопотання, має наслідком недотримання судом завдань цивільного судочинства та порушення приписів частини п`ятої статті

12 ЦПК України, що тягне за собою неможливість реалізації позивачем процесуальних прав та порушення права на судовий захист, оскільки за наведених процесуальних порушень, таке право не є ефективним, що свідчить про упередженість судді під час вирішення цієї справи, тому суддя підлягає відводу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року заяву представника позивача ПП «Максфорт» - адвоката Гришка І.І., визнано необґрунтованою. Передано заяву представника позивача ПП «Максфорт» - адвоката Гришка І.І., про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ПП «Максфорт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 листопада

2024 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею

6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від

09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту

1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі №800/592/17 та від 01 жовтня 2018 року по справі №9901/673/18.

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від

13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, не може бути підставою для відводу судді незгода учасника справи з процесуальними рішеннями судді чи невчиненням процесуальних дій, які, на його думку, суддя повинен вчинити. В такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Галагана В.І. у вирішенні спору в даній справі представником позивача не надано.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається представник заявника, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається представник заявника, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

Як встановлено з матеріалів справи, 31 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ПП «Максфорт» - адвокат Гришко І.І., звернувся із клопотанням про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Вказане клопотання подано в строки, встановлені частиною сьомою статті 279 ЦПК України (не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, оскільки позовна заява не містила відповідного клопотання).

Після надходження відзиву на позовну заяву (12 листопада 2024 року) судом здійснено розгляд клопотання про зміну порядку розгляду справи, про що постановлено ухвалу від 20 листопада

2024 року. З урахуванням положень частин другої, четвертої, шостої статті 19, частин другої, четвертої статті 274 ЦПК України у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено.

Станом на дату передачі матеріалів цивільної справи № 755/12179/24 судді Хромовій О.О. для вирішення заяви про відвід судді Галагана В.І., матеріали вказаної цивільної справи не містять підтвердження про доставку електронного документа, а саме ухвали від 20 листопада 2024 року, до електронного кабінету позивача чи його представника в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». Разом з тим, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року по справі

№ 755/12179/24 про відмову у задоволенні клопотання надіслано на електронну адресу позивача

20 листопада 2024 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Таким чином, вказані заявником обставини стосуються незгоди представника позивача з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у даній справі, що не є правовою підставою для його відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

Суд звертає увагу представника позивача, що відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, у випадку оскарження такого рішення в апеляційному порядку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого представником позивача ПП «Максфорт» - адвокатом Гришком І.І.., відводу судді Галагану В.І. від розгляду справи № 755/12179/24, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача Приватного підприємства «Максфорт» - адвоката Гришка Івана Івановича, про відвід судді, поданої в межах цивільної справи за позовом Приватного підприємства «Максфорт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, - відмовити.

Цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Максфорт» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова