УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 755/11286/20

провадження № 61-14910ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Романовим Олександром Олексійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 до першого судового засідання у справі подала зустрічний позов.

Протокольною ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю

до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про поділ майна подружжя.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном подружжя:

- однокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м;

- нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м;

- земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :04:005:0147) цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку,

розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та на якій розташований недобудований будинок площею

140 кв. м, гараж, свердловина для води з обладнанням, будівельний вагончик, паркан з металевої сітки.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності

на однокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв. м;

Нежитлове приміщення салон краси (перукарня) переобладнана однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 48,2 кв. м.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності

на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер :04:005:0147) та житловий будинок, що розташований на вказаній ділянці, яка розташована

за адресою:

АДРЕСА_3 ; автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску,

державний номер НОМЕР_1 .

У іншій частині у задоволенні первинного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 та зустрічний позов

ОСОБА_1 про поділ майна задоволено частково.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право часткової власності на:

- частину однокімнатної квартири

АДРЕСА_4 , загальною площею 42,1 кв. м;

- частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень

№5-407, (корпус 5) будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;

- частину земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер :04:005:0147), цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою

АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки з кадастровим номером :04:005:0188, площею 0,0845 га та земельну ділянку із кадастровим номером :04:005:0187, площею 0,0655 га.

Визнано за ОСОБА_1 право часткової власності на:

- частину однокімнатної квартири

АДРЕСА_6 , загальною площею 42,1 кв. м;

- частину нежитлового приміщення салон краси (перукарня), група приміщень

№5-407, ( корпус 5) будинку АДРЕСА_5 , загальною площею 48,2 кв. м;

- частину земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер :04:005:0147), цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою

АДРЕСА_3 , яка була розділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:005:0188, площею 0,0845 га

та земельну ділянку із кадастровим номером :04:005:0187, площею 0,0655 га, вільної від забудови;

- автомобіль «Nissan X-Trail» 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частини автомобіля у розмірі 98 000 грн.

У задоволенні зустрічного позову про визнання права особистої приватної власності на квартиру та земельну ділянку відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 10 510 грн.

У листопаді 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Романовим О. О., на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня

2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки у прохальній частині касаційної скарги заявник просить постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, не заявляючи при цьому вимог щодо рішення суду першої інстанції, яке переглядалося вказаною постановою, що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням у ній: судових рішень, що оскаржуються заявником та чітко викладених вимог касаційної скарги, які узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України і надати копії касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за позовні вимоги про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнання особистою приватною власністю майна визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки 1 % загальної вартості спірного майна (з огляду на задоволені вимоги) перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до сплати підлягає сума судового збору з розрахунку максимальної ставки і становить

21 020 грн: (2 102 грн * 5) * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Романовим Олександром Олексійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець