Справа № 275/1838/23
19 листопада 2024 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В.
із секретарем судових засідань Довгаленко О.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку, -
Короткий зміст позовних вимог
Процедура та позиції сторін
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.01.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків, на виконання якої представником позивача 09.01.2024 та 11.01.2024 було подано заяви з виправленими недоліками.
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 11.01.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
15.01.2024 від представника відповідача ГУ Держгеокакдастру у Житомирській області надійшли пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , згідно яких зазначено, що позивачем не здійснено заходів щодо врегулювання питання встановлення меж земельної ділянки із суміжним власником земельної ділянки. Крім того, зазначили, що сторони не позбавлені можливості внести відповідні відомості щодо земельних ділянок до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру у порядку виправлення технічної помилки та приведення документації із землеустрою у відповідність до чинного законодавства. При винесенні рішення по справі покладалися на розсуд суду.
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.07.2024 судом повернено до стадії підготовчого провадження та залучено співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 02.09.2024 підготовче провадження закрито справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.10.2024 провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку в частині заявлених вимог щодо ОСОБА_7 постановлено закрити.
Позивач в судове засідання не з`явився, її інтереси представляє адвокат Нестеренко М.М. який подав заяву про розгляд справи без його участі, у письмових заявах позов підтримав та пояснив, що іншим чином усунути перешкоди позивачу неможливо, а відповідачі зацікавленості до усунення помилки не мають.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з`явився в поданих письмових поясненнях просив розглядати справу без його участі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася; про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України шляхом оголошення на сайті суду та за місцем знаходження її нерухомого майна. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відзив на позовну заяву від відповідачки до суду не надходив.
Співвідповідачка ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу проживання, які, повернуті до суду з відміткою адресат відмовився. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відзив на позовну заяву від співвідповідачки до суду не надходив.
Співвідповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, в заяві поданій до суду 30.09.2024 зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглядати без його участі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.
На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЖТ-23 № 001231 виданого 20.05.2000 ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5743 га. за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 31.03.2009 за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (а.с. 10).
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 147).
Інших письмових доказів суду не надано.
Застосовані судом норми права
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 15 ЦК України передбачає, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 19 ЗК України за основним цільовим призначенням всі землі поділяються на певні категорії. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Умовами статті 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу (далі - ЗК України) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до статті 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.
Статтею 194 ЗК України встановлено, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.
Згідно статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Відповідно до статей 79, 79-1 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Згідно пп. 9, 10 п. 5 розділу VII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.
Відповідно частини першої та частини другої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно пункту 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.
Згідно ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
До 01.01.2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Тільки після 02.04.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акта направо власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» від 02 квітня 2002 року № 449 обов`язковим реквізитом державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою став кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Із 01.01.2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відтак вбачається, що позивач має право власної на земельну ділянку, по АДРЕСА_3 , та, відповідно, має законне право на належну реєстрацію такого права.
Можливість суду встановити обставини накладення земельних ділянок на підставі доказів, які містять офіційні дані Державного земельного кадастру без застосування спеціальних знань викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №910/2995/17.
У даному випадку обставини накладення земельних ділянок встановлені на підставі доказів, які містять офіційні дані Державного земельного кадастру та дають змогу встановити обставини справи без застосування спеціальних знань та не спростовані відповідачами.
В свою чергу, всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачі не надали суду доказів виправлення встановлених помилок у відомостях про земельну ділянку у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, а тому неможливо без скасування державної реєстрації земельної ділянки виправити помилки, допущені під час ведення Державного земельного кадастру у порядку, який регламентований ст. 37 Законом України «Про Державний земельний кадастр» та розділом «Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру» Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051.
В свою чергу, співвласники ділянки, реєстрації яких з помилками в координатах (відповідачі) не вчиняли дій по приведенню у відповідність координат належних їм ділянкам в порядку виправлення помилок, самостійно позивач не може втручатися в право власності сусідів щодо земельної ділянки та змінювати її координати.
Тому, враховуючи вказане, суд вважає наявним факт порушення права позивача на реєстрацію земельної ділянки, оскільки він має належним чином підтверджене право власності на землю на підставі отриманого у встановленому законом порядку державного акту, яке неможливо внести (зареєструвати) до Державного земельного кадастру з причин, незалежних від позивача.
Щодо належності відповідачів, то ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є належними відповідачами у даній категорії справ. Так, у постанові від 19 грудня 2022 року у справі № 359/3951/17 Верховний Суд вказав, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
У відповідності до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, але не виключно - ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Водночас, скасування державної реєстрації не призводить до позбавлення прав власності відповідачів на земельні ділянки, оскільки судом не ставляться під сумнів їх правовстановлюючі документи чи підстави для набуття у власність земельної ділянки, тому вони, як власники, можуть повторно зареєструвати своє право власності після приведення у відповідність координат та розташування їх земельних ділянок.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 223, 247, 263-265 ЦПК України, ст .ст. 15-16, 25, 316, 328, 1216, 1217, 1218 ЦК України, ст. ст. 24, 79-1 ЗК України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на земельну ділянку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне судове рішення складене судом 25.11.2024.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Співвідповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Співвідповідач: ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ,
Співвідповідач: ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .
Суддя П.В. Миколайчук