Провадження № 2-о/161/621/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Крупінської С.С.,

з участю секретаря судового засідання Федорової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Заява обґрунтована тим, що після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з 44/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 . Заповіту матір не залишила. Єдиною спадкоємницею після її смерті є вона, оскільки батько ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняли, оскільки на свої частки у спадщині не претендували та не заперечували, щоб частину житлового будинку успадкувала вона. Вказує, що з жовтня 2019 року постійно проживала зі спадкодавцем до дня її смерті у житловому будинку, однак не була зареєстрована у ньому. Однак, звернувшись до приватного нотаріуса Курти Н.В. для оформлення спадкових прав, остання їй відмовила у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.Заяву підтримав, просив її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечили.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 23.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Зінчук Г.Т. за Р. № 1-428 належить 44/100 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.11.2020 року (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй вищевказане майно.

Єдиними спадкоємцями після її смерті є чоловік ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_6 , а в подальшому після укладення іншого шлюбу - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про про шлюб, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5зв., 6, 9-11).

З довідки виконавчого комітету Луцької міської ради вбачається, що згідно відомостей погосподарського обліку (книга № 3 с.Великий Омеляник за 2016-2023 роки) Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області вбачається, що місце проживання ОСОБА_4 до дня її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою станом на 23.11.2020 інших зареєстрованих осіб не було (а.с.7).

З роз`яснення приватного нотаріуса Курти Н.В. від 01.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 не подала у встановлений строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , а тому вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.8).

Із письмових пояснень ОСОБА_7 , яка є тіткою заявниці та рідною сестрою спадкодавця, вбачається, що її сестра ОСОБА_4 хворіла, тому її донька ОСОБА_1 спільно зі своїм чоловіком у жовтні 2019 року переїхала до матері через необхідність її догляду та проживала з нею до дня її смерті.

З письмових пояснень ОСОБА_8 , яка є сусідкою померлої ОСОБА_4 , та яка проживає в будинку АДРЕСА_3 вбачається, що у вересні-жовтні 2019 року ОСОБА_1 зі своїм чоловіком переїхала до матері через необхідність її догляду та проживала з нею до її смерті. Також ій було відомо від самої заявниці, що через відсутність її місця реєстрації у житловому будинку матері, у неї виникли проблеми зі спадкуванням.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що на підставі частин 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця саме по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті останнього залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за заповітом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями викладеними у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки заявниця, протягом останнього року, а саме з жовтня 2019 року постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшло своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська