Справа № 754/9653/24
У Х В А Л А

Іменем України

за скаргою на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби

17 липня 2024 року

м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. розглянув скаргу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна боржниці під час виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2005 року (виконавчий лист № 2-5380 від 06 вересня 2005)

у справі № 2-5380 за позовом Кредитної Спілки "Сімейна позика"

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про стягнення боргу та пені в сумі 13 131,01 грн за договором про цільовий кредит від 03.02.2003 року № 599,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, що передували поданню скарги

1. 04 липня 2005 року Деснянський районний суд м. Києва (суддя: Колегаєва С.В.) ухвалив рішення, яким стягнув солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Кредитної Спілки "Сімейна позика" заборгованість за договором кредиту у розмірі 13131,01 грн, а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 131,03 грн.

2. 06 вересня 2005 року Деснянський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-5280 про стягнення з ОСОБА_5 на користь КС "Сімейна спілка" коштів у сумі 13131,01 грн.

3. У 2006 році державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Степенко Ольга Леонідівна наклала арешт на майно ОСОБА_6 (постанова від 13 січня 2006 року серія АЕ 699683, що була затверджена начальником 23 січня 2006 року).

4. 30 січня 2006 року арешт був зареєстрований у Реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (реєстраційний номер 2829364).

5. Факт дійсності арешту нерухомого майна скаржниці, накладеного вищезгаданою постановою, підтверджується інформаційною довідкою, сформованою приватним нотаріусом Бовбалан Надією Ростиславівною.

6. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 30 травня 2018 року).

7. 18 червня 2024 року пані ОСОБА_9 звернулась до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відділу) з запитом про надання інформації щодо обтяження (арешту) майна стосовно неї, його правових підстав. Також заявниця просила зняти всі обтяження (арешту) майна.

8. У відповідь про надання інформації щодо обтяження № 2829364 (постанова АЕ 699683 від 23.01.2006) листом від 19 червня 2024 року, що підписаний в.о. начальника, у Відділ повідомив:

- станом на 19 червня 2024 не значиться зареєстрованим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5380 від 06 вересня 2005 року Деснянського районного суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь КС "Сімейна спілка" коштів у сумі 13131,01 грн;

- інформації про погашення боргу відсутня;

- надати більшої інформації щодо виконавчого провадження немає можливості, оскільки минув строк його зберігання (3 роки);

- щоб зняти арешт з майна, заявниця має право звернутися до суду відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

9. Цю відповідь скаржниця отримала 25 червня 2024 року.

Суть та зміст вимог скарги у виконавчому провадженні

10. 03 липня 2024 року ОСОБА_10 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби щодо не зняття арешту на майно. Просить суд зобов`язати орган державної виконавчої служби вчинити дії щодо зняття арешту на майно, накладене відносно неї постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби в Деснянському районі міста Києва Степенко Ольгою Леонідівною від 28 січня 2006 року.

11. Скаржниця скаржиться на те, що протягом 20 років на її майно накладено арешт, хоча виконавче провадження відносно неї відсутнє, документи виконавчого провадження було знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Їй невідомо про борги, за які був накладений арешт. Стягувач, КС "Сімейна спілка", не звертався до неї з претензіями, його знайти не видається можливим, оскільки інформація відносно нього відсутня. Відповідно до закону про виконавче провадження, арешт має бути знятий після закінчення виконавчого провадження. Орган державної виконавчої служби не знімає цей арешт і рекомендував звернутися до суду для зняття арешту.

12. ОСОБА_11 стверджує, що орган державної виконавчої служби не вживає заходів для зняття арешту, що є протиправною бездіяльністю. Вважає, що наявність арешту на майно протягом 20 років є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном.

13. В обґрунтування вимог своєї скарги скаржниця послалася на висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 14 серпня 2023 року у справі 927/322/14 та у постанові від 27 березня 2020 року 817/928/17.

Рух скарги у суді

14. 10 липня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану скаргу розподілена на суддю Коваленко І.І.

15. 12 липня 2024 року скарга була призначена до розгляду на 17 липня 2024 року о 10-30.

16. Про подання скарги, дату, час і місце розгляду скарги суд ухвалою від повідомив відповідний орган державної виконавчої служби, стягувача, боржника.

17. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Скаржниця подала клопотання про розгляд скарги без її участі.

18. Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

19. Суд розглянув скаргу за відсутності учасників справи, дійшов висновку суд дійшов висновку про її обґрунтованість та задовольнив її на таких підставах.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд

Щодо строку на звернення до суду зі скаргою

20. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

21. У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 (провадження № 61-16974св19) міститься висновок, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

22. ОСОБА_11 отримала відповідь органу державної служби 25 червня 2024 року, а до суду зі скаргою звернулась 03 липня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України. Крім того, суд враховує, що бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна є триваючим правопорушенням, а тому оскаржується в будь-який час шляхом подання скарги в порядку, передбаченому ЦПК України (подібний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2023 року у справі 927/322/14).

Щодо обґрунтованості скарги

23. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

24. Частина четверта статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлює, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

25. Згідно з частиною п`ятою цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

26. У частині першій статті 2 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як: верховенство права; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

27. У разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження (абзац одинадцятий пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція)).

28. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення). Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови (абзаци тринадцятий та чотирнадцятий пункту 16 розділу VIII Інструкції)

29. Конституційний Суд України виходить із того, що держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини - та підтримуючи дієвість принципу верховенства права (правовладдя), повинна не лише утриматись від застосування надмірних засобів втручання у право власності та інше добросовісне володіння, але й ужити належних заходів для забезпечення можливості вільно та на власний розсуд здійснювати їх кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, з урахуванням меж здійснення таких прав, що їх установлено законом, приписи якого відповідають принципу юридичної визначеності, спрямовані на досягнення правомірної мети та є домірними (абзац другий підпункту 4.9 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022).

30. Держава, втручаючись у право власності Товариства, має враховувати потребу забезпечення під час такого втручання „справедливого балансу" в захисті зазначеного публічного інтересу та захисті права власності як одного з фундаментальних прав та зобов`язана досягти домірності в застосуванні юридичних засобів, за допомогою яких власника для задоволення певного публічного інтересу або позбавляють, або обмежують у здійсненні належного йому права власності (абзац третій підпункту 4.10 пункту 4 мотивувальної частини вказаного вище Рішення).

31. З огляду на те, що:

- виконавче провадження щодо виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2005 року (виконавчий лист № 2-5380 від 06 вересня 2005) знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання;

- в автоматизовані системі відсутні відомості щодо відповідного виконавчого провадження;

стягувач та виконавець протягом тривалого часу не вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження;

- суд вважає, що наявність арешту на майно боржниці майже протягом 18 років безпідставно обмежує її право на розпорядженням майно, порушує її право на мирне володіння майном, оскільки не відповідає принципу пропорційності втручання.

32. Суд вважає, що знищення виконавчого провадження, строк зберігання яких закінчився, без вирішення питання про зняття арешту з майна боржника, і наступні дії начальника відповідного органу державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржниці за її заявою суперечить таким засадам, як: верховенство права (частина перша статті 8 Конституції України),справедливості; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

33. Не зняття арешту з майна боржника, що був накладений 18 року тому, зважаючи на знищення матеріалів виконавчого провадження, є непропорційним втручанням у право власності заявниці, оскільки вона не може вільно та на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, і всупереч принципу „відповідальності держави перед людиною" має зареєстровані державою обтяження майна за відсутності на те правових підстав (виконавче провадження відсутнє).

34. Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

35. З огляду на встановлення обставин обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувану бездіяльність неправомірною і зобов`язує орган державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зняття арешту з майна боржника.

Керуючись статтями 259 -261, 447 - 450 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна боржниці під час виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2005 року (виконавчий лист № 2-5380 від 06 вересня 2005).

3. Зобов`язати Деснянський районний відділ державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що був накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби в Деснянському районі міста Києва Степенко Ольгою Леонідівною від 23 січня 2006 року серія АЕ 699683 (реєстраційний номер обтяження 2829364).

4. Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, зобов`язаний повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО