Справа № 565/1487/24
Провадження № 2/565/417/24
У Х В А Л А

18 липня 2024 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Теслюка Василя Ілліча, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Теслюк В.І. звернувся до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів.

Безпосередньо в позовній заяві міститься заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначено, що позивач є власником розрахункового рахунку відкритого у АТ «Універсал Банк». Для обслуговування рахунку їй було емітовано пластикову платіжну картку НОМЕР_1 . 06 лютого 2024 року невідомі особи, шляхом шахрайських дій, незаконно заволоділи кредитним лімітом, доступним за вказаним рахунком, здійснивши проти волі позивача грошові перекази на загальну суму 129 894,00 грн. Відповідач на звернення позивача відмовився в добровільному порядку повернути грошові кошти. З часу настання спірних правовідносин відповідач вимагає погашення усіх незаконно списаних з рахунку грошових коштів кредитного залишку, нараховує штрафні санкції та пеню.

Представник позивача вважає, що наявні обґрунтовані підстави для застосуванням забезпечення позову шляхом накладення заборони АТ «Універсал Банк» вчиняти дії спрямовані на нарахування боргу, процентів, штрафних санкцій, пені, тощо за користування кредитними коштами по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у АТ «Універсал Банк», власником якого є ОСОБА_1 , до моменту прийняття остаточного рішення у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору і як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення коштів з банку, а не банком, а також предметом позову не є оскарження будь-яких дій банку, у зв`язку із чим відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у заявленому виді.

Співмірність під час вжиття заходів забезпечення позову передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Представник позивача вказує, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

При цьому, представником позивача не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Теслюка Василя Ілліча, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г. В. Бренчук