УХВАЛА

22 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 127/31446/23

провадження № 61-7656 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у справі за позовом служби у справах дітей Вінницької міської ради як органу опіки і піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, позов служби у справах дітей Вінницької міської ради як органу опіки і піклуваннязадоволено.

Відібрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки і піклування Вінницької міської ради.

Стягнуто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 аліменти на користь та на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з кожного всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітей, відкритий у банківській установі.

Контроль за дотриманням умов утримання, виховання та навчання дітей покладено на орган опіки і піклування.

22 травня 2024 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подала доВерховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати докази сплати судового збору, розмір якого за клопотаннямОСОБА_1 про звільнення від сплати судового зборузменшений до 4 019,05 грн.

У липні 2024 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник повторно просить звільнити її від сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2024 рокувідмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Зазначена ухвала, а також ухвала Верховного Суду від 24 вересня 2024 року про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги направлялась заявнику на адресу: АДРЕСА_1 , а також на адресу АДРЕСА_2 , проте повернулась на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначила поштову адресу її представника - адвоката Кобзіної А. С., на яку судом було направлено ухвали Верховного Суду від 18 червня, 29 липня та 24 вересня 2024 року, які отриманні останньою 25 червня, 23 серпня та 04 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

ОСОБА_1 не повідомляла Верховний Суд про зміну свого місця проживання чи місцезнаходження та не вживала заходи для отримання судової кореспонденції, направленої на зазначену нею у касаційній скарзі та останню відому суду адресу.

При цьому, у липні 2024 року ОСОБА_1 зверталася до суду касаційної інстанції із заявою про усунення недоліків касаційної скарги і також зазначала адресу: АДРЕСА_1 .

У матеріалах касаційного провадження відсутні дані, які б надавали можливість сповістити ОСОБА_1 за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Станом на 22 листопада 2024 року ОСОБА_1 не усунула недоліки касаційної скарги, встановлені в ухвалі Верховного Суду від 18 червня 2024 року, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. З наведених підстав касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша стаття 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У зв`язку з цим суд зауважує, що ухвали Верховного Суду від 29 липня та 24 вересня 2024 року, були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 серпня та 26 вересня 2024 року, який є безкоштовним та загальнодоступним.

Проте заявник, направивши у травні 2024 року касаційну скаргу, тривалий час не цікавилася її розглядом, хоча мала таку можливість, зокрема довідатися про судові рішення, що приймались у її справі.

Таким чином, у цій справі суд забезпечив своєчасне надіслання заявнику своїх рішень за єдиною відомою суду адресою, надавав строк для усунення недоліків касаційної скарги, який судом продовжувався, не перешкоджав розумним зусиллям заявника отримати ці судові рішення, однак заявник не скористалася своїми процесуальними правами, не проявила належної обачності у захисті своїх прав та не цікавилася станом відомого їй судового провадження, зокрема результатами розгляду своєї касаційної скарги.

Ураховуючи викладене суд вважає, що заявник може вважатись повідомленою для цілей цього провадження і повернення її касаційної скарги за таких обставин не є порушенням права на судовий захист, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року тапостанову Вінницького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь