Справа № 372/2554/24
Провадження 2-1444/24
ухвала

Іменем України

15 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

за участю секретаря Лимаренко О.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа.

14.05.2024 року до суду надійшла заява представника відповідачки - адвоката Татунця В.В., в якій останній просив визнати дії представника позивачки - адвоката Прилепи Р.А., що полягають у неодноразовому зверненні до суду з позовом до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав - зловживанням процесуальними правами.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.30 годину 15 липня 2024 року.

У судове засідання позивач та/чи її представник не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань суду не подали.

Представник відповідача просив розяглядати справу у його відсутність.

Розглянувши матеріали заяви, судом встановлено, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 протягом 2022-2023 п`ять разів звертався до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.03.2023 року у справі № 372/2582/22 позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12.05.2023 року за № 372/1305/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, визнано неподаною і повернуто позивачеві.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.06.2023 року у справі № 372/2187/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, повернуто, оскільки недоліки, що були зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконані.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.12.2023 року у справі № 372/2462/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, залишено без розгляду, оскільки представник позивача подав відповідну заяву.

Відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 06.05.2024 року у справі № 372/6369/23 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, судом залишена без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин, неповідомлення ним про причини неявки, неподання заяви про розгляд справи у її відсутність.

Як вбачається, із змісту позовних вимог по вищевказаних позовних провадження ОСОБА_1 звертаючись з позовом до ОСОБА_2 просить визнати недійсним заповіт, посвідчений державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори Київської області Антонченко О.В. 11 червня 2021 року за реєстровим №638 згідно якого ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_2 .

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Отже, враховуючи, що позивач подав протягом незначного проміжку часу декілька позовів до того самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, наявні підстави вважати, що такі дії свідчить про зловживання ним процесуальними правами і є підставою для залишення позову без розгляду.

Нормами ч.4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст.43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14. «Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій».

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач подавав декілька позовів до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, посвідченого державним нотаріусом Української міської державної нотаріальної контори Київської області Антонченко О.В. 11 червня 2021 року за реєстровим №638 з аналогічних підстав, жоден з поданих раніше позовів з волі позивача вирішенням спору по суті не завершнено, що на думку суду підтверджує відсутність у нього наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, забезпечити захист свого реально порушеного права, а тому суд приходить до висновку, що позивач допустив зловживання процесуальним правом при зверненні з позовом до суду, що суперечить завданню цивільного судочинства.,

На підставі наведеного, керуючись статтями 44, 104 - 109, 252, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя Т.В. Проць