Провадження № 2-о/686/493/24
УХВАЛА

10 липня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк З.А. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Держави Україна в особі Міністерства юстиції, Вищої ради правосуддя про встановлення факту вчинення терористичного акту посадовою особою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України про встановлення факту вчинення терористичного акту посадовою особою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Чевилюк Зоряною Анатоліївною.

Ознайомившись із матеріалами справи, суддя вважає підставним заявити самовідвід.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовід-воду) судді. Відповідно до ч. 4ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань, чітко дотримуватися вимог закону.

При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги предмет заяви, керуючи принципами здійснення судочинства, суддя приходить до висновку про необхідність заяви самовідводу та обґрунтованість передачі цієї справи для розгляду іншому складу суду з урахуванням автоматизованої системи документообігу суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Чевилюк З.А. задовольнити.

Передати дану справу для повторного розподілу між суддями Хмельницького міськрайонного суду в порядку передбаченому процесуальним законодавством.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чевилюк З.А.