Справа № 496/2792/20
Провадження № 2/496/555/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Бондаренко Л.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , місце знаходження: індекс 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),

представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності,

відповідач - будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі позивач та/або ПАТ «СК «ПЗУ Україна»), в особі представника, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) у розмірі 67161,29 гривня та судових витрат у розмірі 2102,00 гривні.

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.2018 року між ПАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «АВТОПЛЮС» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.131531 р., предметом якого є страхування автомобіля марки «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 16.08.2019 року на 15км + 100м а/д Одеса-Южне трапилась ДТП за участю застрахованого вищевказаного автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 , що належить ТОВ «АВТОПЛЮС» та автомобіля марки «INTERNATIONAL», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом, під керуванням відповідача, якого Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2019 року було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 16.08.2019 року до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження ТЗ в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із звіту № 217898 здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 165161,29 гривня. В наступному позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності (з урахуванням франшизи в розмірі 2000,00 гривень), в саме у розмірі 98000,00 гривень. На теперішній час залишається невиплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого ТЗ з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме 67161,29 гривня. На адресу відповідача було направлено претензію щодо виплати суми (різниці) страхового відшкодування, яка була останнім проігнорована, жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку відповідача не було здійснено. У зв`язку з вищевикладеним позивач, в особі представника, звернувся до суду з вказаним позовом.

3. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що представником позивача до матеріалів справи не долучено доказів, якими б було підтверджено факти на які посилається позивач, а саме: не надано страховий акт (аварійний сертифікат), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром); не надано документів згідно яких придбано автомобіль та не надана його вартість; не додано акт виконаних робіт або рахунків за виконаний відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) де вказана сума ремонту та запчастин; не додано видаткові накладні та чеки за придбання запчастин для ремонту автомобіля; не додано фотографії пошкоджень автомобіля (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) з місця ДТП та фотографії автомобіля (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ), як об`єкта оцінки (8 стор.), що на думку представника відповідача свідчить про вибіркове подання доказів з метою зловживання правом на позов. Окрім цього представник відповідача звертає увагу суду на те, що згідно наданого позивачем (мова оригіналу - рос.мова) «Бюллетень Автотовароведа» № 108 від 27.08.2019 року, ціна продажу автомобіля марки «TOYOTA Corolla» складала 349700,00 гривень, а в договорі добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 131531, страхова сума вказана 417935,70 гривень, що є більшою ніж вартість ТЗ на 68235,70 гривень. Також зазначає, що вартість відновлювального ремонту задньої частини суперечить здоровому глузду, оскільки згідно звіту № 217898 складає 165161,29 гривня. Окрім цього звіт № 217898 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, який склав ФОП СОД ОСОБА_4 визиває у сторони відповідача сумніви у його достовірності, так як ідентифікаційний номер вказаний 8, а на відтиску печатки наявний номер НОМЕР_4 . У заяві про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО ТЗ потерпілого (державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) має наступні пошкодження: дах, заднє скло, багажник, задня панель, задній бампер, ліве заднє крило. Кришка багажника пошкоджень не мала. У протоколі технічного огляду колісного ТЗ від 17.08.2019 року, також не вказані пошкодження кришки багажнику, натомість у звіті № 217898, вказана її повна заміна на суму 330 гривень; вартість кришки багажника 14301,49 гривня; її фарбування 20 гривень; вартість лакофарбового матеріалу 3525,29 гривень. Також облицювання даху також не мало пошкодження, що також підтверджується протоколом огляду КТЗ від 17.08.2019 року, але його теж включено у звіт № 217898, зазначивши його як запчастину та повну вартість 37614,58 гривні. Панель підлоги також пошкоджень не мала, що також підтверджується протоколом огляду КТЗ від 17.08.2019 року, натомість у звіті № 217898, вказана її повна заміна на суму 2100,00 гривень та вартість як запчастини 11567,00 гривень. Таким чином, на думку сторони відповідача, вартість ремонту завищена на суму 5975,29 гривень, а вартість запчастин завищена на суму 63487,07 гривень, що в сумі перевищує ціну позову на 2301,07 гривню. Окрім цього додає, що відповідачу не було відомо про місце та час огляду КТЗ та з ним не узгоджувалося питання про місце проведення оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику ТЗ марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, зі звітом № 217898, який склав ФОП СОД ОСОБА_4 , з яким відповідач категорично не згодний. (т. 1 а.с. 95-101)

4. Позивачем, в особі представника, було надано до суду відповідь на відзив, в якій останній просив задовільнити позовні вимоги, відзив сторони відповідача відхилити в повному обсязі. В обґрунтування відповіді зазначив щодо твердження відповідача ненадання позивачем страхового акту, вказав, що в матеріалах справи міститься копія страхового акту. Також зазначив, що порядок оцінки шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП у зв`язку з пошкодженням ТЗ, визначено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, в якій чітко зазначено вимоги до оцінки КТЗ та викладення її результатів, технічний огляд КТЗ, визначення вартості КТЗ, визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ. На думку представника позивача, наданий звіт повністю відповідає вимогам вищевказаної методики, а наведені відповідачем у відзиві доводи є надуманими. Відповідно до п. 7.38 методики, коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку розміру матеріального збитку не застосовується, оскільки застрахованому авто на момент ДТП було менше 7 років. ДТП сталася в 2017 році, а авто 2013 року випуску. Пункт 7.38. Методики вказує нам, що значення Ез приймається таким, що дорівнює «0», для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ; 3 роки для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років для мототехніки. Щодо розбіжності між ідентифікаційними кодами вказаними в звіті, зробленому ФОП СОД ОСОБА_4 , зазначив, що можливо дана розбіжність є механічною та ні на що не впливає. Відносно повідомлення відповідача про місце та час огляду КТЗ та місця проведення оцінки вартості матеріального збитку представник позивача зазначив, що дана вимога не передбачена чинним цивільним законодавством України. Стосовно не надання позивачем акту виконаних робіт або рахунку за виконаний відновлювальний ремонт автомобіля, а також видаткові накладні та чеки за придбання запчастин для ремонту автомобіля, зазначив, що законодавством України про страхування чітко вказано перелік документів, на підставі яких страховик здійснює страхове відшкодування, до якого вищезгадані документи не відносяться. (т. 1 а.с. 108-113)

5. Відповідач, в особі представника, подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути на користь відповідача судові витрати на надання юридичної допомоги в сумі 3200,00 гривень. В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив представник відповідача, окрім фактів викладених у відзиві на позовну заяву, зазначив, що сторона відповідача не заперечує, що порядок оцінки шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП у зв`язку з пошкодженням ТЗ визначається методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, але, представник відповідача наголошує, що в ній не вказано, що можна дописати заміну запчастин, які не мали пошкоджень в результаті ДТП. (т. 1 а.с. 119-121)

6. Відповідач, в особі представника, подав до суду доповнення до заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути на користь відповідача судові витрати на надання юридичної допомоги в сумі 4500,00 гривень. В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив представник відповідача, окрім фактів викладених у відзиві на позовну заяву, зазначив, що сторона відповідача не заперечує, що порядок оцінки шкоди, яка була заподіяна у результаті ДТП у зв`язку з пошкодженням ТЗ визначається методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, але, представник відповідача наголошує, що в ній не вказано, що можна дописати заміну запчастин, які не мали пошкоджень в результаті ДТП. Окрім цього, позивач не призначив та не перевірив експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки шкоди, спричиненої володільцю ТЗ. Звіт № 217898, не відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, а саме не містить положень, вказаних в ч.ч. 3, 7 ст. 102 ЦПК України, згідно яких у висновку експерта, має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивач не призначив та не провів експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки ринкової вартості автомобіля марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП з метою використання результатів оцінки для проведення страхових виплат та прийняття власником рішень по відшкодуванню збитку, з урахуванням залишкової вартості автомобіля після ДТП. У заяві про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО вказані усі пошкодження автомобіля марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: дах, заднє скло, багажник, задня панель, задній бампер, заднє ліве крило, в супереч чому у довідці № 666923 про ДТП вказано, що автомобіль марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження задньої центральної частини, а не салону, у якому знімалися (встановлювалися) облицювання дверей (60грн.+60грн.=120 грн.), задні двері з права та з ліва (150грн.+150грн.=300 грн), передні сидіння (60грн.+60грн.=120грн). А також вказав, що заміною кришки багажнику, яка не була пошкоджена в результаті ДТП, було грубо порушено вимоги п. 8.5.3 наказу Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, де вказано, що «…Рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту).».(т. 1 а.с. 144-147)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

7. До матеріалів позовної заяви представником позивача було долучено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. (т. 1 а.с. 5)

8. 18.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. (т. 1 а.с. 122-123)

9. 27.08.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. (т. 1 а.с. 158-163, 164-168)

10. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. (т. 1 а.с. 169-170, т. 2 а.с. 4)

11. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

12. Представник позивача та відповідач до судового засідання не з`явилися.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

13. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2020 року, цивільну справу № 496/2792/20, передано на розгляд головуючій судді Галич О.П. (т. 1 а.с. 87)

14. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 24.04.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу був визначений строк для надання відзиву на позовну заяву. (т. 1 а.с. 88-89)

15. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 13.04.2021 року було задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. (т. 1 а.с. 149-150)

16. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.12.2021 року було задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи та зупинене провадження по справі. (т. 1 а.с. 181-183)

17. 21.02.2022 року на адресу суду, від судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ), надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи. (т. 1 а.с. 186-188)

18. 04.04.2022 року на електронну адресу суду, від представника відповідача, надійшла відповідь на клопотання експерта. (т. 1 а.с. 193-198)

19. 23.06.2022 року на адресу суду від ОНДІСЕ надійшло повідомлення № 22-869 про неможливість надання висновку разом з актом № 22-869 здачі-приймання висновку експерта, експертного дослідження, повідомлення про неможливість надання висновку № 22-869. (т. 1 а.с. 199-201)

20. 16.08.2022 року на адресу суду від ОНДІСЕ надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. (т. 1 а.с. 209-210)

21. 18.08.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла відповідь на клопотання експерта. (т. 1 а.с. 211-213)

22. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 12.12.2022 року відновлено провадження по цивільній справі та призначено дату підготовчого судового засідання. (т. 1 а.с. 215-216)

23. 10.01.2023 року на адресу суду від ОНДІСЕ надійшло Повідомлення № 22-3769 про неможливість надання висновку експерта. (т. 1 а.с. 219-222)

15.Ухвалою суду від 30.08.2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (т. 1 а.с. 233)

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

16. Судом встановлено, що власником ТЗ марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ТОВ «АВТОПЛЮС», що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 . (т. 1 а.с. 45)

17. ТЗ марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зареєстрований ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до копії Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 131531 від 28.12.2018 року. (т. 1 а.с. 44)

18. Южненським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України на ім`я ОСОБА_3 видане Посвідчення водія НОМЕР_6 . (т. 1 а.с. 46)

19. 16.08.2019 року ТОВ «АВТОПЛЮС» звернулося до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку до договору страхування Авто КАСКО, № справи НОМЕР_7 , за участю ТЗ марки «TOYOTA Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 47-51)

20. Відповідно до копії довідки № 666923, виданої 16.08.2019 року Лиманським відділом поліції ГУНП в Одеській області, ДТП, яка сталася 16.08.2019 року на автодорозі М-28 Одеса-Южний-/М-14/ з під`їздами, 15 км 100 м за участю ОСОБА_2 під керуванням якого був напівпричіп, CONSTRUCTAM, номерний знак НОМЕР_8 та легкового автомобіля марки TOYOTA Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 12.1. ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 124 КУпАП. (т. 1 а.с. 52-53)

20. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2019 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (т. 1 а.с. 54)

21. 17.08.2019 року ОСОБА_4 був оглянутий ТЗ марки TOYOTA Corolla», номерний знак НОМЕР_2 за результатами чого був складений Протокол технічного огляду. (т. 1 а.с. 64-67)

22. Відповідно до копії Звіту № 217898 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля TOYOTA COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складеного ФОП СОД ОСОБА_4 .08.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2018 року випуску, визначена з використанням витратного підходу, складає 239191,34 гривня, у тому числі 20 % ПДВ 30747,08 гривень; вартість матеріального збитку складає 200450,02 гривень. (т. 1 а.с. 55-63)

23. Відповідно до копії Ремонтної калькуляції № 217898 від 27.08.2019 року вартість ремонту ТЗ марки TOYOTA COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 239191,34 гривню. (т. 1 а.с. 68-75)

22. Згідно копії друкованої версії № 108 бюлетеню Автотовароведа, станом на 31.07.2019 року ТЗ моделі TOYOTA COROLA 1.3і Dual-VVT-i Active 6 MT, 2018 року випуску, середньорічний нормативний пробіг 19,5 тис.км., середньостатистичний пробіг 24,4 тис.км., ціна продажу складає 349700,00 гривень. (т. 1 а.с. 77)

23. 02.10.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був складений Страховий акт № UA022/L02/03 від 02.10.2019 року щодо проведення виплати відшкодування в розмірі 165161,29 гривня. (т. 1 а.с. 78)

24. Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування до Страхового акту № UA022/L02/03, за Договором страхування АМ 131531, всього до сплати підлягає 165161,29 гривня. (т. 1 а.с. 79)

22. Згідно копії платіжного доручення № 35904 від 02.10.2019 року, позивачем перераховані грошові кошти у розмірі 165161,29 гривня на рахунок ТОВ «АВТОПЛЮС», призначення платежу страхове відшкодування (ТОВ «АВТОПЛЮС», держ. № НОМЕР_2 ), без ПДВ, дог. № 131531 від 28.12.2018 року. (т. 1 а.с. 80)

23. 04.11.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулася до ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» з заявою (вих. № 1347994) про страхове відшкодування з вимогою здійснити відшкодування шкоди у розмірі 165161,29 гривня, завданої особою винною у настанні ДТП, цивільно-права відповідальність якої застрахована в ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний». (т. 1 а.с. 81)

24. 28.12.2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено на адресу ОСОБА_2 Претензію щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП (вих. № 1347994), а саме сплатити непогашену суму завданого збитку в розмірі 67161,29 гривня. (т. 1 а.с. 82, 83)

V. Оцінка Суду.

37. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України ) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

33. Отже, факт завдання шкоди ТОВ «АВТОПЛЮС», як власнику автомобіля, ТЗ якого потрапило в ДТП з вини ОСОБА_2 відповідача по справі, не потребує окремого доказування. Постанова Біляївського районного суду Одеської області від 25.09.2019 року є обов`язковою для суду.

34. Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

35. Таким актом є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

36. Відповідно до преамбули ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

39. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

40. Відповідно до положень ст.ст. 3, 5, 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

41. Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

42. Пунктом 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

43. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

44. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

45. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

46. Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

47. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

48. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

49. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

50. Враховуючи наведене, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

51. Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, де зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

52. На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, а винна особа, дії якої спричинили дорожньо-транспортну подію - відповідає за різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю матеріального збитку.

53. Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 року у справі № 676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

54. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

55. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

56. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

57. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

58. На підтвердження вищевикладеного, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04.12.2019 року у справі № 359/2309/17 вказавши, що системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 закону № 1961-ІУ, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК, пп. 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

59. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.01.2019 року у справі № 676/518/17, від 23.01.2019 року у справі № 750/6218/16-ц, від 07.02.2019 року у справі № 645/3746/16-ц, № 591/3152/16-ц від 25.03.2019 року, від 25.03.2019 року у справі № 591/3152/16-ц, від 11.12.2019 року у справі № 522/15636/16-ц, від 18.02.2020 року у справі № 522/1251/15-ц.

60. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 22.12.2020 року у справі № 565/1210/19.

61. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

62. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

63. Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи, і ч. 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

64. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

65. Таким чином, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

64. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача різниці між сумою вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, що виплачений позивачем страхувальнику та компенсованою позивачу страховиком винуватця ДТП - ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», що у даному випадку дорівнює 67161,29 гривня.

65. На підтвердження фактичного розміру майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, позивач надав Звіт № 217898 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля пошкодженого в результаті ДТП. Також матеріали справи містять Ремонтну калькуляцію, розрахунок страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», який складає 165161,29 гривня та копію платіжного доручення № 35904 про перерахування ТОВ «АВТОПЛЮС» страхового відшкодування. Отже, вимоги позивача до відповідача, як до винної в ДТП особи, ґрунтуються на вимогах наведених вище положень закону, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

89. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

90. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

91. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

92. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема позивачем було сплачено 2102.00 гривні судового збору за подачу до суду позовної заяви (а.с. 84).

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 979, 988, 990, 1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», код ЄДРПОУ 20782312, місце знаходження: індекс 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40. різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 67161,29 гривень (шістдесят сім тисяч сто шістдесят одна гривня двадцять дев`ять копійок) та 2102,00 гривень (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 18.07.2024 року.

Суддя О.П. Портна