Справа № 333/504/24
Провадження № 2/333/2002/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., представника позивача - адвоката Железняка В.К., представника відповідача - адвоката Боярської В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 225 377 грн. 07 коп., які були безпідставно стягнути в якості аліментів станом на 30.09.2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, що перебувало на виконанні у Запорізькому відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 29.04.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб було розірвано за рішенням суду 02.06.2014 року. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З 10.06.2015 року на виконанні у Запорізькому ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_4 за виконавчим листом № 333/3277/14-ц. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.10.2017 року ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 року дитину ОСОБА_3 усиновив інший чоловік, про що внесено відповідні зміни до свідоцтва про її народження (справа № 333/2045/18). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2023 року (справа № 333/1317/23) припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року по справі № 333/3277/14-ц, починаючи з дня набрання законної сили судового рішення по справі № 323/995/17, тобто з 01.07.2018 року; звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року по справі № 333/3277/14-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у Запорізькому ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства петиції (м. Одеса), починаючи з дня набрання законної сили судового рішення по справі № 323/995/17, тобто з 01.07.2018 року; звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що нарахована в період з 01.07.2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у Запорізькому відділі державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Тобто, з 01.07.2018 року ОСОБА_2 втратила правові підстави для стягнення аліментів, не довела до відома ні позивача, ні виконавчу службу, про усиновлення доньки іншим чоловіком. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 29.11.2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в період з серпня 2021 року по вересень 2023 року стягнуто 225 377 грн. 07 коп., які відповідач отримала безпідставно.

Ухвалою від 09.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та витребувано з Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію виконавчого провадження № НОМЕР_4.

19.04.2024 року на виконання вимог ухвали суду від третьої особи надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_4.

06.05.2024 року до суду від представника відповідача - адвоката Соколової Н.І. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову обґрунтовані таким. ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 з 29.04.2011 року. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року з ОСОБА_1 на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.10.2017 року позивач ОСОБА_1 був позбавлений батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5 . Після розлучення з позивачем ОСОБА_2 уклала шлюб з іншим чоловіком, який, згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя усиновив доньку ОСОБА_5 . Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_2 кошти розмірі 225 377 грн. 07 коп., які були безпідставно стягнуті в якості аліментів станом на 31.01.2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у Запорізькому ВДВС у Запорізькому район Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). ОСОБА_2 зазначає, що відсутні підстави вважати, що ці грошові кошти є безпідставно набутим майном, оскільки аліменти отримані нею від позивача на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Стягнення аліментів припинено на підставі рішення Комунарського районного суді м. Запоріжжя від 10.11.2023 року по справі № 333/1317/23. ОСОБА_2 добросовісно використала кошти, сплачені їй в якості аліментів, виключно для забезпечення потреб доньки на підставі відповідного судового рішення про стягнення аліментів, а відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів нецільового використання цих коштів, тому вимога про повернення безпідставно стягнутих коштів не відповідає вимогам закону.

13.05.2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримував, просив його задовольнити. Суду зазначив, що саме з 01.07.2018 року його довіритель був звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки, тому, що дитина була усиновлена і це чітко передбачено діючим законодавством. Про усиновлення дитини ОСОБА_2 не повідомила позивача, також не звернулась з відповідною заявою до виконавчої служби, а продовжувала отримувати аліменти на доньку. Тому позивач був вимушений звертатись до суду із позовом про припинення стягнення аліментів та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, ці вимоги судом було задоволено. На даний час є законні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала, просила суд у його задоволенні відмовити, з тих підстав, що ОСОБА_2 дійсно отримувала кошти, сплачені в якості аліментів, проте добросовісно використала їх для забезпечення потреб дитини. Отримані кошти є власністю дитини і мають використовуватись за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 СК України - Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Фактичні обставини, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Судовим розглядом встановлено, що з 29.04.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ») було розірвано за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя 02.06.2014 року.

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя справа № 333/3277/14-ц від 12.05.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.10.2017 року ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 року дитину ОСОБА_3 усиновив інший чоловік, про що внесено відповідні зміни до свідоцтва про її народження (справа № 333/2045/18).

Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2023 року (справа № 333/1317/23) припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року по справі № 333/3277/14-ц, починаючи з дня набрання законної сили судового рішення по справі № 323/995/17, тобто з 01.07.2018 року; звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року по справі № 333/3277/14-ц у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у Запорізькому ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства петиції (м. Одеса), починаючи з дня набрання законної сили судового рішення по справі № 323/995/17, тобто з 01.07.2018 року; звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що нарахована в період з 01.07.2018 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні у Запорізькому ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судом оглянуто матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_4, за яким встановлено наступне: виконавче провадження було відкрите 10.06.2015 року, завершене виконавче провадження 25.12.2023 року на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». З розрахунку заборгованості від 25.12.2023 року вбачається, що згідно з розрахунком Оріхівського відділу ВДВС заборгованість по аліментам станом на 01.04.2018 рік становить 29 034 грн. 46 коп., станом на 25.12.2023 року становить мінус 295 437 грн. 25 коп.

Суд в черговий раз наголошує, що ст. 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

При вирішенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів безпідставно отриманих аліментів за період з серпня 2021 року по вересень 2023 року включно у розмірі 225 377 грн. 07 коп. суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2018 року дитину ОСОБА_3 усиновив інший чоловік, про що внесено відповідні зміни до свідоцтва про її народження (справа № 333/2045/18).

Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2023 року (справа № 333/1317/23) припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2014 року по справі № 333/3277/14-ц, починаючи з дня набрання законної сили судового рішення по справі № 323/995/17, тобто з 01.07.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що з 01.07.2018 року (рішення про усиновлення набуло законної сили) ОСОБА_3 була усиновлена іншим чоловіком, у цей період кошти на утримання дитини стягувались на користь відповідача безпідставно, а тому підлягають поверненню.

Позивачем прийнято до уваги розрахунок заборгованості від 30.09.2023 року та прораховано період нарахувань з серпня 2021 року до вересня 2023 року включно, сума дійсно складає 225 377 грн. 07 коп., проте позивач не врахував, що мав ще заборгованість по аліментам за минулий період.

Суд, прийняв до уваги розрахунок Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який знаходиться в матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_4. Так, за період з 01.07.2018 року (дата, коли позивач звільнений від обов`язку сплачувати аліменти) по вересень 2023 року сума сплачених аліментів складає 225 377 грн. 07 коп. Проте, станом на 01.04.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 29 034 грн. 46 коп., за період з квітня 2018 року по червень 2018 року включно - 5 083 грн. 86 коп., тому суд вважає за доцільне відрахувати суму наявного боргу до 01.07.2018 року з безпідставно виплачених аліментів - 225 377 грн. 07 коп. - 29 034 грн. 46 коп. - 5 083 грн. 86 коп. = 191 258 грн. 75 коп.

В зв`язку з чим позов в частині стягнення безпідставно отриманих коштів підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував, так як звільнений від їх сплати (посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.04.2018 року - учасник бойових дій).

Позов задоволено на 84 %, тому від суми судового збору - 2 253,00 грн., стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 892 грн. 52 коп.

На підставі викладеного відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180-184, 192 СК України , керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) безпідставно отримані кошти в якості аліментів з 01.07.2018 року по 30.09.2023 року в розмірі 191 258 (сто дев`яносто одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн. 75 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 892 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві) грн. 52 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик