Справа № 509/6767/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської державної адміністрації Одеської області про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської державної адміністрації Одеської області про встановлення факту батьківства. Заява подана в порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї матеріалів, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до ст.130 Сімейного Кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст.128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 Сімейного Кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Тобто Закон чітко визначає, що встановлення факту батьківства в окремому провадженні можливе лише за однією умовою - смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що у разі смерті батька дитини, факт батьківства особи, яку заявник вважає батьком дитини, може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.

Встановлення факту батьківства в судовому порядку відрізняється від визнання батьківства за рішенням суду за наступними критеріями:

-відсутність спору щодо батьківства дитини;

-смерть батька дитини, факт батьківства якого підлягає встановленню або оголошення його померлим;

-порядком судового розгляду справи (окреме провадження).

Заявницею ОСОБА_1 у заяві зазначено, що ОСОБА_2 в даний час захищає країну, перебуває на військовій службі.

Відомостей про смерть ОСОБА_2 до суду не надано.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням зазначеного вище, підстави для відкриття провадження у цивільній справі за даною заявою відсутні, оскільки такі вимоги не можуть розглядатися в окремому провадженні, так як законодавцем прямо визначено інший порядок їх розгляду.

При цьому заявнику слід роз`яснити про можливість звернення до суду з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської державної адміністрації Одеської області про встановлення факту батьківства.

Роз`яснити заявниці право на звернення до суду в порядку позовного провадження провадження.

Заяву з доданими до неї документами повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Кочко В.К.