Номер провадження № 2-о/521/431/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно приписів ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2024 рік становить 605 грн. 60 коп.).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяву про встановлення п`яти фактів, що мають юридичне значення, а саме просять:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

- встановити факт, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ;

- встановити факт, що місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлюється з матір`ю ОСОБА_2 ;

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт, що батько ОСОБА_1 сплачує на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісяця, сума яких підлягає індексації згідно з законодавством У країни, враховуючи вік дитини та зміни у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законодавством України.

Однак суддею, встановлено, що заявниками при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн., тобто лише за одну вимогу.

Отже, заявники повинні доплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. за кожну із вимог на загальну суму 2422, 40 гривень, за реквізитами для сплати судового збору до Малиновського районного суду м. Одеси (https://ml.od.court.gov.ua/sud1519/gromadyanam/tax/) та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Поряд із цим, звертаючись до суду із заявою про встановлення фактів, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 ; що місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлюється з матір`ю ОСОБА_2 ; що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що батько ОСОБА_1 сплачує на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1500,00 гривень 00 копійок щомісяця, визначаючи мету встановлення цього факту, заявники посилаються на необхідність такого встановлення з метою підтвердження та встановлення обставин викладених у доданому до матеріалів позову договорі укладеному між батьками про самостійне виховання, утримання та сплату аліментів на утримання дітей, здійснення батьківських прав і обов`язків та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. зареєстрований в реєстрі за №3039.

Згідно ч. 1ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 3 даної статті визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 4 ст.157 СК визначено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

В частині 3 статті 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

З аналізу наведених вище норм встановлено, що права і обов`язки батьків щодо їхніх дітей визначені Сімейним кодексом, а їхня реалізація у цьому випадку визначена Договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Отже, пріоритет у визначенні місця проживання дитини та участі у її вихованні законодавством надано саме батьками. Батьки наділені правами для захисту прав та інтересів дитини, і інші особи або державні органи можуть долучатися до цього лише у разі невиконання, чи неналежного виконання батьками їх батьківських обов`язків, та, відповідно порушення прав та інтересів дитини.

Відповідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. 2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Всупереч вказаних вимог заявники в поданій заяві не зазначають для виникнення, зміни та припинення яких саме прав вони просять встановити такі факти.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як встановлено суддею, заявниками не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Ними можуть бути відповідні: Орган опіки та піклування, Управління соціального захисту населення, Департамент праці та соціальної політики, уповноважені особи компетентних органів державної влади, на яких покладено обов`язки з виконання Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію».

Отже, заявникам слід визначитися із колом заінтересованих осіб, яких слід залучити до участі у справі, виходячи із мети встановлення факту та подальшого пред`явлення рішення суду до виконання.

З огляду на те, що виявлені суддею недоліки унеможливлюють відкриття провадження у даній справі, суддя приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків заяви не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду в частині визначення розміру судового збору шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Д. Громік