справа № 759/1971/23 головуючий у суді І інстанції Кордюкова Ж.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року адвокат Бабенко Сергій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди, у якому просив суд:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на свою користь страхове відшкодування в розмірі 64 384,19 грн;

стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальні збитки в розмірі 71 413,19 грн;

стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, включаючи витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертизи вартості транспортного засобу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 жовтня 2022 року в м. Києва на перехресті вулиць Святослава Хороброго та Федора Ернста сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу DACIA SANDERO, днз НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_2 та транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого обидва автомобіля зазнали технічних ушкоджень.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року у справі №760/15388/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність водія DACIA SANDERO, днз НОМЕР_3, на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого становить 160 000,00 грн за шкоду заподіяну майну.

17 листопада 2022 року ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», було проведено оцінку вартості (розмірів) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та складено Звіт №19842, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 106 282,81 грн, а вартість відновлюваного ремонту становить 386 811,40 грн.

Окрім того, ТОВ «СЗУ Україна» було проведено автотоварознавче дослідження, за результатами якого складено Висновок №19842/1 відповідно до якого вартість залишків автомобіля, який належав позивачу після ДТП складає 71 413,19 грн.

Листом №76320/1 від 21 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомило позивача про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 32 369,62 грн, який було зменшено на розмір франшизи 2 500,00 грн.

Не погодившись із вищевказаною сумою, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про перегляд нарахованого збитку та отримав відмову у перегляді.

Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення незалежної оцінки. Відповідно до звіту №10/01/23 від 07 січня 2023 року, зробленого за результатами незалежної оцінки, ринкова вартість автомобіля на дату оцінки без врахування отриманих пошкоджень становить 168 167,00 грн, що значно вище, ніж оцінка автомобіля, яка була проведена на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Оскільки позивач визнає належний йому транспортний засіб фізично знищеним, вважає, що з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, яка відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та страховим відшкодуванням у розмірі 64 384,19 грн.

Позивач зазначив, що межі відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 встановлюються договором страхування та обмежуються в силу приписів ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже вартість залишків знищеного транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_2 , яка становить 71 413,19 грн, підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_2

12 жовтня 2023 року представник відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - Журов Є.Є. надав відзив, в якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що 12 жовтня 2022 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників земних транспортних засобів у формі полісу №211501497, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «Dacia Sandero», днз НОМЕР_3 . Страхова сума за даним полісом за шкоду, заподіяну майну третіх осіб складає 160 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб - 320 000,00 грн., а розмір безумовної франшизи складає 2 500,00 грн.

18 жовтня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було отримано повідомлення позивача про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою та заяву про страхове відшкодування.

28 жовтня 2022 року уповноваженим представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в присутності позивача було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «Seat Cordoba», днз НОМЕР_4 , про що складено відповідний акт. Своїм підписом у акті огляду транспортного засобу позивач підтвердив ознайомлення зі змістом акту, правильність переліку записаних у ньому механічних пошкоджень.

17 листопада 2022 року на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_4 було складено звіт №19842 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу відповідно до висновків якого, ринкова вартість транспортного засобу «Seat Cordoba», днз НОМЕР_4 , до його пошкодження складає 106 282,81 грн, вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 386 811,40 грн, вартість матеріального збитку 106 282, 81 грн.

Оцінювач ОСОБА_4 має вищу технічну освіту, кваліфікацію оцінювача за напрямом «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напряму 1.3 Оцінка дорожніх транспортних засобів, Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №7404 від 20 лютого 2010 року, Свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №8155 від 18 березня 2010 року, Свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №297-ПК від 14 липня 2020 року, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №599/21 від 09 серпня 2021 року, термін дії до 09 серпня 2024 року.

З метою визначення вартості придатних залишків транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_4 , після ДТП 17 листопада 2022 року на замовлення страховика оцінювачем ОСОБА_4 виконано дослідження вартості придатних залишків №19842/1, відповідно до якого вартість придатних залишків транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_4 після ДТП становить 71 413,19 грн.

Отже, зважаючи на фізичне знищення транспортного засобу позивача, шкода, внаслідок ДТП, визначається як різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП.

21 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було прийнято рішення про здійснення відшкодування на користь позивача у розмірі 32 369,62 грн., про що складено страховий акт, а зазначена сума страхового відшкодування була переказана за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування.

Отже, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем, а тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо звіту №10/01/23 від 07 січня 2023 року, зробленого за результатами незалежної оцінки ФОП СОД ОСОБА_5 відповідач зазначив, що розрахунок матеріального збитку, виконаний ФОП СОД ОСОБА_5 є явно завищеним, таким, що виконаний з порушення Нацстандарту №1, вимоги якого є обов`язковими для усіх суб`єктів оціночної діяльності, а тому вищезазначений звіт не є допустимим доказом у розумінні ст. 78 ЦПК України.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції 18 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Сергій Сергійович засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підтримавши доводи позовної заяви, апелянт вказав на хибність висновків суду першої інстанції та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

Вважає, що місцевий суд маючи два різні докази (звіт №19842 та висновок №19842/1, звіт №10/01/23 від 07 січня 2023 року), які стосуються одного і того ж предмета доказування повинен був заслухати учасників справи та їх доводи стосовно поданих доказів, проте цього не зробив і ухвалив судове рішення за неповного з`ясування обставин. Крім того, вважає звіт №19842 та висновок №19842/1 неналежними та недопустимими доказами, які можуть визначати вартість автомобіля до ДТП та його залишків після ДТП, оскільки для цього потрібні спеціальні знання у відповідній галузі, а до зазначених документів не надано доказів, які б підтверджували кваліфікацію і статус оцінювача.

Звернув увагу, що позивач визнає факт фізичного знищення належного йому транспортного засобу в результаті ДТП та погоджується передати залишки транспортного засобу ОСОБА_2 , вартість яких становить 71 413,19 грн.

В силу приписів ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» належний позивачу автомобіль є знищеним, а отже в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності позивача на нього припинено з вини ОСОБА_2 як винуватця ДТП, що є однією із підстав для стягнення саме з останнього вартості залишків знищеного транспортного засобу у розмірі 71 413,19 грн у вигляді збитків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Пушок Сергій Володимирович вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасника справи, який прибув в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 жовтня 2022 року в м. Києва на перехресті вулиць Святослава Хороброго та Федора Ернста сталася ДТП за участю транспортного засобу DACIA SANDERO, днзНОМЕР_1, водієм якого є ОСОБА_2 та транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого обидві автомобіля зазнали технічних ушкоджень.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DACIA SANDERO, днз НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 .

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року у справі №760/15388/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідальність водія DACIA SANDERO, днз НОМЕР_3, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №211501497 від 12 жовтня 2022 року, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб DACIA SANDERO, днз НОМЕР_3. Страхова сума за даним полісом за шкоду, заподіяну майну третіх осіб складає 160 000,00 грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб - 320 000,00 грн., а розмір безумовної франшизи складає 2 500,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №19842 від 17 листопада 2023 року, дата оцінки 14 жовтня 2022 року, проведена ТОВ «СЗУ України» на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу SEAT CORDOBA, днз НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки, становить 106 282,81 грн, а вартість відновлюваного ремонту становить 386 811,40 грн.

Згідно з Висновку вартості придатних залишків ТОВ «СЗУ Україна» №19842/1 від 17 листопада 2022 року вартість залишків автомобіля, який належав позивачу після ДТП складає 71 413,19 грн.

18 жовтня 2022 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням №76320/1ОМ про ДТП та заявою про страхове відшкодування.

18 листопада 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» склало розрахунок №0 суми страхового відшкодування.

Листом №76320/1 від 21 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомило позивача про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 32 369,62, який було зменшено на розмір франшизи 2 500,00 грн.

Виплата страхового відшкодування проводилася відповідно до п.1, п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 106 282,81 грн (вартість транспортно засобу до ДТП) - 71 413,19 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) - 2 500,00 грн (франшиза передбачено полісом страхування) = 32 369,62 грн.

21 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено страховий акт №76320/1/2022 про розмір страхового відшкодування у сумі 32 369,62 грн та перераховано зазначену суму на картковий рахунок позивача, що підтверджується платіжною інструкцією №19832 від 21 грудня 2022 року.

Не погодившись із вищевказаною сумою, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення незалежної оцінки.

Відповідно до звіту №10/01/23 від 07 січня 2023 року, проведеного ФОП СОД ОСОБА_5 , ринкова вартість автомобіля на дату оцінки без врахування отриманих пошкоджень становить 168 167,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав недоведеним, що при зверненні до страхової компанії позивач визнав належний йому автомобіль фізично знищеним та був згоден передати страховій компанії залишки свого транспортного засобу. Оскільки з матеріалів справи не встановлено, що при зверненні до страхової компанії ОСОБА_1 визнав належний йому автомобіль фізично знищеним, а в матеріалах справи наявний розрахунок розміру страхового відшкодування, зроблений страховою компанією, ліміт відповідальності страховика не перевищує розміру заподіяної позивачу шкоди, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на відповідача ОСОБА_2 суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні позову до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суд першої інстанції не прийняв наданий позивачем звіт №10/01/23 від 07 січня 2023 року, оскільки розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для перевірки розміру виплаченого відшкодування, не спростував визначеного страховиком розміру, а отже не довів, що розмір страхового відшкодування страховою компанією визначений неправильно.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, не може погодитися в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за участі транспортних засобів сторін, що мала місце 14 жовтня 2022 року о 22-30 год. у м. Києві на перехресті вул. Народного Ополчення та вул. Ернста, встановлена та в порядку ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Пунктом першим частини першої статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У цій справі ремонт пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу, у розумінні ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є економічно необґрунтованим та вважається фізично знищеним, оскільки за даними звіту №19842 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 17 грудня 2022 року, вартість автомобіля становить 106 282,81 грн та є меншою ніж вартість відновлюваного ремонту - 386 811,40 грн.

Враховуючи викладене, у справі, яка переглядається, у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Вирішуючи питання про розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 . ПрАТ «СК «Євроінс Україна» розрахував його наступним чином: 106 282,81 грн. (ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження при ДТП) - 71 413,19 (ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані після ДТП) - 2 500,00 грн (франшиза) = 32 369,62 грн.

Пунктами 34.1 - 34.3 ст. 34 Закону передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Так, згідно з п. 36.2 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №301/1075/15-ц виснував, якщо страхова компанія у передбачений законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то особа, якій заподіяно збитки (позивач) не набуває правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, враховуючи положення ст.34 Закону та правові висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, то у позивача були відсутні підстави для залучення оцінювача ФОП СОД ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив звіт №10/01/23 від 07 січня 2023 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданий власнику КТЗ, як такий, що складений без правильного застосування вищевказаних норм Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Крім того, при складанні звіту №10/01/23 від 07 січня 2023 року не враховані вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна.

Так, згідно з п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Однак, у порушення п. 5.2 Методики, виклик представника ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем ФОП СОД ОСОБА_5 не здійснювався. При цьому, на замовлення страховика огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем проводився у присутності позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для перевірки розміру виплаченого відшкодування позивач не скористався та не спростував визначеного страховиком розміру відшкодування.

При цьому, у постановах від 15 серпня 2018 року у справі №209//15-ц, від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17, Верховний Суд виходив з того, що винні в ДТП особи зобов`язані відшкодувати потерпілим різницю між розміром завданої шкоди (при тому, що до цього розміру не входить вартість залишків транспортного засобу) і сумою страхової виплати.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в чинній редакції транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

При ухваленні рішення про компенсацію шкоди за статтею 1194 ЦК України з урахуванням вимог вищезгаданої статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у суду відсутні підстави зобов`язувати потерпілого передати залишки транспортного засобу особі, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (винному).

Законом України від 05 липня 2012 року № 5090-VІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набрав чинності 05 лютого 2013 року, до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» були внесені зміни, які полягали, зокрема в тому, що із вказаної статті виключено пункт 30.3, яким передбачалося, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП, а право на залишки транспортного засобу отримує страховик.

Отже, для визнання автомобіля фізично знищеним згода власника транспортного засобу фактично не потрібна, оскільки вказівку на це вилучено із вказаної статті Закону, а пункт 30.3 - взагалі виключено.

Таким чином, висновки місцевого суду щодо необхідності при зверненні до страхової компанії позивачем визнати належний йому автомобіль фізично знищеним та надати згоду на передачу страховій компанії залишків свого транспортного засобу, є помилковими та не відповідають чинному законодавству, оскільки така згода не є необхідною.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається та представником позивача не заперечується, що залишки транспортного засобу вартістю 71 413,19 грн. знаходяться у позивача. Отже, покладення на відповідача ОСОБА_2 обов`язку з відшкодування вартості залишків транспортного засобу є безпідставним, оскільки страховою виплатою (страховим відшкодуванням) потерпілому відшкодовано фактичний розмір завданої шкоди (без франшизи), а позивач не позбавлений можливості реалізувати залишки його транспортного засобу шляхом продажу технічно справних деталей та металобрухту, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 207/2838/15-ц, від 11 січня 2023 року у справі №211/3277/20.

За встановлених обставин, місцевий суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , проте помилився щодо мотивів такої відмови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди, однак з підстав, які колегія апеляційного суду вважає частково помилковими, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині мотивів та підстав такого висновку відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Переглядаючи справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті спору в цій частині.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бабенком Сергієм Сергійовичем - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова