УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 757/31840/18-ц

провадження № 61-14920ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олексієнко Тетяна Володимирівна, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров'я» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

1. 20 жовтня 2024 року представник ОСОБА_2 (далі - позивач) - адвокат Олексієнко Т. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року у цивільній справі № 757/31840/18-ц.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо сплати судового збору

3. В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позивачем до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

4. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI)).

5. У даній справі позивач у липні 2018 року звернувся до суду з цим позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») в особі Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Українська залізниця» (далі - відповідач) та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив:

- скасувати наказ ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров'я» ПАТ «Українська залізниця» від 23 травня 2018 року № 53/ос про звільнення позивача;

- поновити позивача на посаді Начальника відділу маркетингу філіалу ПАТ «Українська залізниця» в особі Філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Українська залізниця» з 24 травня 2018 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 травня 2018 року по день ухвалення судом рішення у справі;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 20 614,42 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку з 24 травня 2018 року по день ухвалення судом рішення у справі.

6. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

7. У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд.

8. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (пункт 1 частини першої статті 5 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

9. Середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку не входить до структури заробітної плати.

10. Таким чиномпозивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, які за своїм змістом є заробітною платою. Однак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI, на вимогу позивача про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку не поширюється.

11. В свою чергу у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК).

12. За змістом підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання цією особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

13. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абзац перший частини третьої статті 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

14. Згідно зі статтею 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2018 року становив 1 762,00 грн.

15. Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

16. З урахуванням наведеного судовий збір за подання касаційної скарги в частині вимоги немайнового характеру становить розмірі 1 409,60 грн (1762, 00 грн х 0,4 х 200%), а в частині вимог майнового характеру - 1% розміру середнього заробітку за весь час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку х 200%, що не може становити менше 1409,60 грн (із розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та більше 17 620,00 грн (із розрахунку 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

17. За таких обставин позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1 409,60 грн за вимогу немайнового характеру та за вимогу майнового характеру виходячи із ціни позову, та з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі та надати суду відповідний документ про його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.

18. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

19. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

ІІ. Щодо змісту касаційної скарги

20. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в особи, яка подає касаційну скаргу.

21. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК).

22. Представник позивача у касаційній скарзі всупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК про наявність або відсутність у нього електронного кабінету не зазначила. Від обов`язку зазначити у касаційній скарзі такі відомості не звільнена, бо подала цю скаргу поштою.

23. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

24. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК).

25. Натомість в порушення вимог пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі представником позивача не зазначена дата отримання ним та позивачем копії постанови Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року.

ІІІ. Недоліки, які необхідно усунути

26. Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду:

1) документа, що підтверджує сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній в ній відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету та продату отримання копії оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.

У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» позивачмає надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

У разі ж подання цих документів засобами поштового зв`язку, їхні копії мають бути надані суду відповідно до кількості учасників справи.

27. За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

28. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

29. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олексієнко Тетяна Володимирівна, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року у цивільній справі № 757/31840/18-ц залишити без руху.

2. Запропонувати ОСОБА_3 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків та сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

3. Роз`яснити, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко