Провадження № 2-з/712/60/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , та встановлення заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією зміни власника указаного будинку.

У обґрунтування заяви зазначає, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними. Предметом спору у цивільній справі є об`єкт нерухомості (будинок). Заявник вважає, що предмет спору, а саме 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , за час розгляду справи в суді може бути відчужений на користь інших осіб та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Заявник просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки запропонований ним захід забезпечення позову не позбавляє відповідача права власності на майно, а є лише засобом виконання у майбутньому рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Ураховуючи те, що позивачем у справі подано позов про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними, предметом спору є 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, суд зазначає, що вимога заяви про забезпечення позову про заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією зміни власника указаного будинку, задоволенню не підлягає, оскільки охоплюється встановленою забороною відчуження нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 158, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 080, номер відомостей про речове право: 48154924, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. 17.10.2022, №1-1269.

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років з 27 листопада 2024 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Черкаському апеляційному суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.С. Стеценко