Єдиний унікальний номер: 378/980/24
Провадження № 2/378/382/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ставищенсько державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , яка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частину права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частину права власності на домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою та зняти обтяження у формі заборони відчуження купленого житлового будинку, накладеного 05.02.1992 державним нотаріусом Двурічанської державної нотаріальної контори.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона не підсудна Ставищенському районному суду, виходячи з наступного:

Як вбачається з позовної заяви, місце зареєстрованого проживання відповідачки, вказане позивачем АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У відповідності до вимог ст. 181 ЦК України - до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правовий стан нерухомості ґрунтується на необхідності забезпечення особливого стану цих речей, стійкості правовідносин з їх обігу задля чого застосовується окрема реєстрація прав на нерухоме майно та нотаріальна форма правочинів щодо нерухомості.

З метою реалізації забезпечення сталості правовідносин щодо нерухомого майна приймалось декілька законодавчих актів і одним з останніх є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України - до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст.364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про визнання права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом з тим, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним, тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Крім того, відповідно до п. п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року за №3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК- до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд зокрема, визнати за позивачем та відповідачем по частині (за кожним) права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Отже, позов у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважаю, що підсудність даного позову визначається за правилами виключеної підсудності (ст. 30 ЦПК України) - за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Село Тавільжанка Куп`янського району Харківської області відноситься до Дворічанської громади Харківської області, яка відноситься до територіальної підсудності Дворічанського районного суду Харківської області

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.04.2023 змінено з 1 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Дворічанського районного суду Харківської області Орджонікідзевському районному суду міста Харкова.

Згідно з п.1ч.1ст. 31 ЦПК України - суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає передачі за територіальною підсудністю до Орджонікідзевському районному суду міста Харкова, тобто за місцезнаходженням спірного нерухомого майна.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення, випливає зі змісту ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.9,30,31,187, 261,353,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 378/980/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Ставищенсько державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Орджонікідзевському районному суду міста Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 25.11.2024.

Суддя Т. Н. Скороход