Дата документу 09.07.2024 Справа № 314/2953/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 314/2953/18 Головуючий у І інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1030/24 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Онищенка Е.А.,

секретар: Камалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», третя особа - ДП «Запоріжжястандартметрологія» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнював, до АТ «Запоріжгаз», третя особа - ДП «Запоріжжястандартметрологія» про захист прав споживача.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.01.2018 працівники АТ «Запоріжгаз» виявили вихід із ладу лічильника та вирішили його демонтувати і направити на експертизу. Під час проведення експертизи було встановлено, що лічильник не придатний до подальшої експлуатації. Пізніше відповідач ухвалив рішення донарахувати необлікований об`єм (обсяг) природного газу у розмірі 16487,46 грн. На думку позивача, такі дії відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та нормативно-правових актів України, проведені з порушенням порядку та процедури, не містять фактів на підтвердження порушення та грубо порушують його права як споживача природного газу.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 позивач просив суд: визнати неправомірним дії АТ «Запоріжгаз» щодо відключення постачання газу побутовому споживачу у житловий будинок АДРЕСА_1 ; зобов`язати АТ «Запоріжгаз» відновити та здійснювати газопостачання за зазначеною адресою; скасувати складені АТ «Запоріжгаз» акт про порушення № від 19.01.2018, акт проведення експертизи лічильника газу № 0153 від 07.02.2019, протокол № 265 від 09.02.2008 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз»; зобов`язати АТ «Запоріжгаз» здійснити перерахунок заборгованості, шляхом скасування обліку заборгованості у розмірі 16487,46 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано дії АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості вартості донарахованого (не облікованого) об`єму (обсягу) природного газу неправомірними, та зобов`язано АТ «Запоріжгаз» здійснити перерахунок заборгованості, шляхом скасування її обліку в розмірі 16487,46 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з АТ «Запоріжгаз» судовий збір у розмірі 704,80 грн на користь держави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просить рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження порушень роботи лічильника споживача. Натомість ОСОБА_1 був зобов`язаний повідомити товариство про несправність лічильника. За твердженням скаржника, вже на час виявлення порушення, покази лічильника були «нечитаємі»

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ведмедовської Г.О. заперечує проти доводів скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

У судовому засіданні представник АТ «Запоріжгаз» Швайковський А.А. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ведмедовська Г.О. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, наполягала на відмові в її задоволенні.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних порушень з боку позивача при використанні лічильника, його пошкодження з його вини або яке він міг виявити не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що 19.01.2018 представник Оператора ГРМ Бережна Л.Н. склала акт про порушення № за адресою вул. Гагаріна, 52, яким встановлено порушення розділу 11 глави 2 пункту 3 Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРС), а саме, виявлений позаштатний режим засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ), внаслідок чого витрата природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання Акта визначені у розмірі 49590 м.кв.

02.02.2018 складений протокол № направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. В протоколі міститься інформація щодо найменування ЗВТ G6, місце демонтажу ЗВТ вулиця, показання ЗВТ 49599,09, дата попередньої повірки, ремонту засобу вимірювальної техніки 2014. Також в протоколі міститься інформація щодо опломбування ЗВТ та підписи споживача та представників ПАТ «Запоріжгаз».

07.02.2018 складений акт № 0153 експертизи лічильника газу у складі комісії: провідного інженера відділу лабораторних вимірів ПАТ «Запоріжгаз» Долі А.А., інженера 1 категорії відділу економічної безпеки ПАТ «Запоріжгаз» Богуш О.В., головного юрисконсульта УПСП у Запорізькій області ЮД ТОВ «РГК» Бурдак О.В., майстра відділу інспектування ПАТ «Запоріжгаз» ОСОБА_2 , інженера з метрології 2 категорії ДП «Запоріжжястандарметрологія» ОСОБА_3 у присутності споживача ОСОБА_1 за наслідком проведення експертизи лічильника газу типу G-6 Premagas, заводський номер 8915568.

У вищевказаному акті зазначені такі відомості: задовільний результат зовнішнього огляду лічильника газу, не порушено цілісність заводської пломби та повірочного тавра, відповідність встановленому зразку, цілісність відлікового механізму - в нормі, механічні пошкодження та інше - в нормі; результати позачергової повірки: непридатний; втрата тиску: в нормі; герметичність: герметичний; похибка лічильника, за об`ємом витрати Q min: 100%: 0,2 Qmax: 100%; Qmax: -100%; Покази лічильника газу після повірки: не читаємі. Висновок комісії: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ не виявлено. Повірчі пломби не порушено, відбитки тавра державного повірника - відповідно встановленому зразку. Виявлений позаштатний режим роботи ЗВТ, зазначено, що лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Акт підписаний членами комісії: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та споживачем.

07.02.2018 комісією у складі інженера відділу лабораторних вимірів ПАТ «Запоріжгаз» Долі А.А., інженера І категорії відділу економічної безпеки ПАТ «Запоріжжя» Богуш О.В., майстра відділу інспектування ПАТ «Запоріжгаз» Кохан Н.С. у присутності споживача складений акт про порушення № ВЛВ-0049. В акті було встановлено порушення КГС, а саме, позаштатний режим роботи ЗВТ. У розділі акта «Відмітка про усунення порушення на дату складання Акта» зазначені такі відомості: лічильник G-6 Premagas, заводський номер 8915568 було демонтовано за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до акту про демонтаж лічильника газу на експертизу № 060066460 від 02.02.2018. В акті також зазначено необхідність споживачу з`явитися на комісію з розгляду акту про порушення. До акта про порушення доданий акт експертизи лічильника газу № 0153 від 07.02.2018.

09.02.2018 комісією у складі начальника відділу інспектування Маковської В.Є, начальника управління у Запорізькій обл. АО «Правовий Альянс» Мирошниченко І.М., керуючого Вільнянським відділенням відповідача Черевко О.І., інженера з обліку природного газу ОСОБА_6 , аудитора І категорії ОСОБА_7 був складений протокол № 265 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Зі змісту протоколу вбачається, що предметом розгляду комісії був акт про порушення № від 19.01.2018 щодо порушення розділу ХІ глави 2 пункту 3.1 КГС, а саме, робота ЗВТ в позаштатному режимі. В розділі протоколу «Розгляд документів/матеріалів, доданих до Акту про порушення» № від 19.01.2018 зазначений протокол направлення ЗВТ на експертизу № від 02.02.2018 та акт експертизи лічильника газу без дати та номеру.

Комісія вирішила акт про порушення № від 19.01.2018 задовольнити. Відомості щодо голосування за вищевказане рішення в акті відсутні.

За наслідками акта про порушення від 18.01.2018 відповідач здійснив донарахування об`єму (обсягу) природного газу і його вартості споживачу.

Так, згідно з розрахунком нарахування об`єму (обсягу) природного газу і його вартості ОСОБА_1 було донараховано відповідачем суму у розмірі 16 487,46 грн. за період з 20.07.2017 до 19.01.2018.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює у Вільнянському відділу «Запоріжгазу» та займає посаду майстра відділу інспектування служби метрології. У її підпорядкування перебувають всі інспектори. Її завданням є перевірка актів про правопорушення, вона входила до складу комісії із розгляду цих актів, брала участь у її засіданні. Розрахунок об`єму донарахованого природного газу здійснювалося у відділі по проведенню цих розрахунків, туди також передається особова справа абонента. Обов`язково звіряються об`єми витрат газу до правопорушення та після. Абонент несе відповідальність за неподачу заяви про зупинення лічильника.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він займає посаду начальника відділу охорони АТ «Запоріжгаз». У лічильнику позивача втручання встановлено не було, однак він був непридатним до експлуатації, оскільки не проводився облік газу, який пропускався через його механізм. Споживач зобов`язаний був звернутися до АТ «Запоріжгаз» із заявою про порушення роботи лічильника. Твердження про те, що показники лічильника не читаються, означає те, що між цифрами пробіли і неможливо визначити яка саме цифра була до цього. Споживач мав можливість визначити, що не відбувається облік газу, увімкнути конфорку і подивитися чи є зміни на лічильнику. Довідка про те, що лічильник непридатний до експлуатації, довідки не складалися, оскільки є акт експертизи.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює у відділі економічної безпеки. У 2018 році працював у відділі безпеки. Він був у складі комісії із розгляду актів про порушення та проведення експертизи. Комісія не розглядає питання щодо порівняння об`єму споживання природного газу до та після порушення. Споживач несе відповідальність за збереження та належну роботу лічильника. Факт неповідомлення про порушення в його роботі тягне за собою перерахунок (донарахування) об`єму газу. Лічильник припинив облік об`єму природного газу, це є порушенням його роботи, за що споживач несе відповідальність.

Суд першої інстанції встановив, не спростовано матеріалами справи і відповідачем, те, що після виявлення порушення газоспоживання з боку ОСОБА_1 працівником ПАТ «Запоріжгазгаз» було знято лічильник та запаковано.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРС, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Згідно з пунктом 6 глави 6 розділу X Кодексу ГРС у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових

в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Згідно з пунктом 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботи, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 лютого 2021 року у справі № 910/4072/18 зроблено висновок, що «запроваджений у пункті 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення "не з вини споживача", оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснює несанкціонованого втручання, водночас може виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити. Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 906/962/18, від 04.10.2018 у справі № 910/5282/17, від 04.03.2020 у справі № 910/2929/18».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що нормами Кодексу ГРС передбачено донарахування за самим лише фактом непридатності приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, оскільки в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 грудня 2020 року у справі № 906/962/18 вирішувалось питання щодо відступлення від наведеного висновку та сформульовано такий висновок щодо застосування абзацу 6 пункту 6 глави 9 розділу Х, пункту 3 глави 2 та пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС: «за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС».

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що при направленні ЗВТ на експертизу пломби заводу виробника та АТ «Запоріжгаз» наявні та цілі, підвищений шум відсутній, споживачем не здійснено втручання в роботу лічильника з моменту його установки, показання лічильника були записані, а також враховуючи, що порушень з боку споживача при використанні лічильника, його пошкодження з вини споживача або яке споживач міг виявити не встановлено, суд першої інстанції зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.01.2022, у якій зазначено, що запроваджений у пункті 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення "не з вини споживача", оскільки хоча споживач у цих випадках не здійснює несанкціонованого втручання, водночас може виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу (механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання) або позаштатний режим роботи, що за пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС охоплює ситуації, які споживач може виявити. Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 906/962/18, від 04.10.2018 у справі № 910/5282/17, від 04.03.2020 у справі № 910/2929/18».

Отже, враховуючи те, що станом на 19.01.2018 та 02.02.2018 показники були ідентифіковані. Та враховуючи те, що під час проведення експертизи будь-якого стороннього впливу на лічильник не було виявлено, споживач не міг виявити інші можливі недоліки лічильника.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові ВС у справі № 335/14057/17-ц, колегія суддів не приймає, оскільки до правовідносин, що склалися у цій справі, такі висновки не можуть бути застосовані, адже під час розгляду вказаної справи були зафіксовані збиті показники лічильника, у справі, що переглядається, експертна комісія такого факту не виявила.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Разом з тим, доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції постанов Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки у цих постановах, та у справі, що є предметом перегляду, встановлено різні фактичні обставини.

Саме по собі посилання на неоднакове застосування норм матеріального права у різних справах хоч і у подібних правовідносинах, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм матеріального права.

Разом з тим, як правильно дослідив суд першої інстанції, під час складання вищевказаних документів, не був присутній юрист, чого не заперечував і сам відповідач.

Крім того, участь юрисконсульта у проведенні експертизи передбачена чинним законодавством (п. 4 гл.10 розділу Х Кодексу ГРС в редакції на час виникнення відносин) і наказом № 02.4.1 НО-120-0717 від 25.07.2017.

Таким чином, комісія з проведення експертизи та складання акту № 0153 експертизи лічильника була не була в повному складі, а відповідно до п. 9 гл.10 розд. Х Кодексу ГРС (в редакції на час виникнення відноси) передбачено, що акт експертизи підписується всіма членами комісії.

Вищевикладене повністю спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності обов`язкової участі юрисконсульта при проведенні експертизи.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи містять численні докази звернень ОСОБА_1 до відповідача, в яких він викладав свої заперечення. Також ОСОБА_1 звертався до різних державних структур зі скаргами на дії товариства, за результатом яких, йому було роз`яснено право на оскарження таких дій у судовому порядку.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дав правильну оцінку протоколу № 265 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення від 09.02.2018. Так, у ньому відсутня інформація щодо обов`язкових реквізитів акту експертизи лічильника газу (щодо його номерів та дати), що унеможливлює підтвердження того, що комісією того дня розглядався саме той акт експертизи газу, який стосується саме позивача, а не інший акт, складений за результатом проведення експертизи іншого лічильника.

У цьому протоколі відсутня інформація щодо наявності кількості присутніх на комісії, результати голосування та конкретизація щодо задоволення акту про порушення від 19.01.2018 (повністю чи частково).

Крім того, відповідач нарахував заборгованість вартості донарахованого (не облікованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 16487,46 грн ОСОБА_1 за те, що покази лічильнику «не читаємі».

Разом з тим, суд першої інстанції дослідив, що акт про порушення від 19.01.2018 і протокол № направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 02.02.2018 містять інформацію щодо показників лічильника - 49599,09.

До апеляційної скарги також додано фото лічильника з аналогічними показниками.

Також відповідач не спростував доводів позивача про те, що 08.01.2018 він надавав покази лічильника, які було зафіксовано на рівні 49546 куб. Натомість, 19.01.2018 показники лічильника зафіксовані інші - 49590 куб.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, а також дослідження нових доказів, зокрема у тому контексті, який, за аргументами відповідача свідчить про недоведеність позовних вимог.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам відзиву на позовну заяву, яким суд надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Колегія суддів вважає, що у справі, яка переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» слід залишити без задоволення, а рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2024 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2024 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 16 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: