Справа № 352/2640/24
Провадження № 2/352/889/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гриньків Д.В.

секретаря судового засідання Івасів В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

07.10.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 липня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 139568052 від 17.07.2021 року. 28.11.2018 року, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 139568052. 20.10.2022 року, між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги до відповідача за кредитним договором № 139568052 від 17.07.2021 року в сумі 33119,97 грн., з яких: - 15729,95 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17390,02 грн. сума заборгованості за відсотками.

10 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /716494. 19.04.2022 року, між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 11700,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8700,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Окрім цього, 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /449441. 19.04.2022 року, між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 14087,50 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10587,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

30 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 21966-07/2021. 18.02.2022 року, між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 14175,00 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10675,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

31 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26519. 08.01.2024 року, між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 08012024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за зазначеним договором в сумі 4103,00 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2603,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконала, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом та стягнення з відповідача за вказаними договорами заборгованості в загальній сумі 77185,47 грн та судових витрат.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Відповідач ОСОБА_1 скористалась правом на подання відзиву, який подала її представник ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд». У відзиві зазначила, що не згідна з позовними вимогами з огляду на те, що доказів переходу права вимоги за договором №139568052 від 17.07.2021 року, яке перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», а саме: договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, реєстру боржників №162 від 30.11.2021 року до цього договору в матеріалах справи немає, а отже, відповідно, наявність правових підстав для переходу прав вимоги за вказаним договором від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивачем не доведено. Окрім цього зазначає, що договір факторингу №28/1118-01 було укладено раніше за укладення кредитного договору №139568052.

Стосовно стягнення відсотків представник позивача зауважує, що такі відносно договорів № /716494 від 10.08.2021 року, № /449441 від 21.07.2021 року, № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року та № 26519 від 31.08.2021 року були нараховані після закінчення строку кредитування, що суперечить висновку вказаному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18), 04.07.2018 року (справа 14-154цс18) та правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 08.06.2016 року №6-330цс16. Також вказує, що нарахування відсотків у розмірі, згідно позовних вимог за кредитними договором при розмірі тіла кредиту, який не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати станом на 2021 рік не відповідає нормам Закону України «Про споживче кредитування».

Представник відповідача заперечує також щодо отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за вказаними кредитними договорами, оскільки доказів такого отримання матеріали справи не містять.

Щодо підписів первісних кредиторів у витягах з реєстрів боржників, то такі в реєстрі боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року, витязі з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року, витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року та витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022 року відсутні, що на думку представника відповідача не доводить перехід прав вимоги за кредитними договорами до позивача. Зазначає, що розрахунки заборгованості, виконані позивачем, не є і не можуть бути належними доказами, які доводять дані обставини та є достатніми для їх встановлення, так як складання даного документу залежить виключно від волі позивача та в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитних договорів в електронному вигляді, а тому просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.11.2024 року представник позивача подав письмові пояснення у яких зазначив, що на його думку, позивачем доведено факт укладення кредитних договорів відповідачем та перехід права вимоги на підставі договорів факторингу. Крім того, звернув увагу суду, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, а саме того, що відповідні кошти не зараховані на карткові рахунки ОСОБА_1 . Вважає, що договори діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

06.11.2024 року представником відповідача до суду подано заперечення в яких остання вказала, що позивачем порушено строк на поданя доказів. Крім того, зазначила, що матеріали справи не містять доказів від банківських установ про рух коштів по картці відповідача, у витягах з реєстрів боржників відсутні підписи кредиторів, що є на її думку, підставою для відмови у позові.

25.11.2024 року представником відповідача подані додаткові пояснення в яких останній звертає увагу суду, що позивач має право подавати докази разом із відповіддю на відзив. Вказав, що ненадання окремо визначеного додатку до договору факторингу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, а правомірність договору презюмується. Поясив, що неісттні недоліки в документах не є підставою для невизнання господарської операції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно через підсистему «Електронний суд». Її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд», до суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без їх участі.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.10.2024 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки сторони в судове засідання на 25.11.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 17 липня 2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 139568052 від 17.07.2021 року, за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 17 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки відповідно до умов договору. (а.с. 14зв-17).

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається на строк у 126 днів.

Згідно п. 1.4 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,48% річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним.

У п.1.6.1 договору вказані загальні витрати за кредитом складають 17341,94 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту складає 34341,94 грн.

Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV262UQ.

Згідно п. 4.1 Договору кредитної лінії, невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується, неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

У відповідності до платіжного доручення від 17.07.2021 року на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 зарахований безготівковий платіж в сумі 17 000 грн (а.с.20).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01.

Додатковою угодою №26 до договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» належне йому право вимоги до позичальників, сторони дійшли згоди щодо викладення тексту договору у новій редакції. (а.с. 21-23).

20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 20102022, згідно умов якого ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 24-25).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 33119,97 грн, з яких: 15729,95 грн - за основним боргом (тілом кредиту), 17390,02 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с. 26).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 139568052 від 17.07.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за період з 21.10.2022 по 31.08.2024 33119,97 грн з яких: з яких: 15729,95 грн - за основним боргом (тілом кредиту), 17390,02 грн - сума заборгованості по відсотках (а.с. 27).

Так, 10.08.2021 між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/716494, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідач отримала фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на строк 30 днів, тобто до 08.09.2021 року з оплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 912,5% річних в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована.

У відповідності до п.1.4 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом.

Згідно п. 2.3 договору якщо відповідно до п.1.5 клієнт скориставшись промокодом прострочить виконання зобов`язання, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення в розмірі 2,5%.

Вказаний договір підписаний за допомогою електронного підпису R36068(а.с.32зв).

У додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №/716494 зазначено дату видачі кредиту 10.08.2021 року, дату платежу 08.09.2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, сума кредиту 3000 грн, проценти за користування кредитом 2250 грн (а.с.34).

19.04.2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11700,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8700,00 грн. сума заборгованості за відсотками(а.с.36-38).

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 11700 грн., що складається з: 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 40).

Це підтверджується також даними розрахунку заборгованості за кредитним договором №/716494 від 10.08.2021 року за період 19.04.2022 по 31.08.2024 року (а.с.41).

21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № /449441 від 21.07.2021 року. За умовами даного договору відповідач отримала кредит в сумі 3500 грн на строк 30 днів, тобто до 19.08.2021 року з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована (а.с.46).

У додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №/449441 зазначено дату видачі кредиту 21.07.2021 року, дату платежу 19.08.2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, сума кредиту 3500 грн, проценти за користування кредитом 2625 грн (а.с.47).

Вказаний договір підписаний за допомогою електронного підпису R19854(а.с.48зв).

19.04.2022 року, між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14087,50 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10587,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14087,50 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10587,50 грн. сума заборгованості за відсотками(а.с.52).

Це підтверджується також даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № /449441 від 21.07.2021 року за період 19.04.2022 по 31.08.2024 року (а.с.53).

Згідно з договором № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року про надання фінансового кредиту між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 3500 грн строком на 30 днів, за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу, строк кредиту до 28.08.2021 року(а.с.57-58).

Згідно п. 1.6 договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Пункт 1.7 цього договору передбачає, що невід`ємною частиною цього договору є правила надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua.

Пунктом 3.3.4. вказане право клієнта відстрочити виконання зобов`язання на строк 7/14/30 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного розрахунку: 7 днів 3% на добу від тіла кредиту, 14 днів 2,5% на добу від тіла кредиту, 30 днів 2,2% на добу від тіла кредиту.

Даний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W42517(а.с.58).

30.08.2021 року між Бажик та ТзОВ «ФК «Інвеструм» було укладено додаткову угоду№3 договором про надання фінансового кредиту № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 05.09.2021 року. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості за клієнтом становить 6300 грн, яка підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 5402. (а.с.61).

07.09.2021 року між Бажик та ТзОВ «ФК «Інвеструм» було укладено додаткову угоду№3 договором про надання фінансового кредиту № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року на відстрочення виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 13.09.2021 року. Будь які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості за клієнтом становить 6387,50 грн, яка підписана ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 7946. (а.с.62).

18.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 18022022, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14175,00 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10675,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.63-65)

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14175,00 грн., з яких: - 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10675,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.67).

Це підтверджується також даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21966-07/2021 від 30.07.2021 за період 18.02.2022 по 31.08.2024 року (а.с.68-69).

31 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 26519 від 31.08.2021 року. Відповідно до договору ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у загальному розмірі 1500 грн зі строком користування коштами протягом 8 днів, а відповідач зобов`язався повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,9 % на день від початкової суми кредиту - знижена проценти ставка.(а.с.74-78).

Строк кредиту може бути продовжено на умова визначених розділом 4 цього договору.

Згідно п. 1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою процентною ставкою 1728 грн, за стандартною процентною ставкою - 1728 грн.

Згідно п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначених у п. 1.4 договору, якщо між сторонами було досягнуто домовленість щодо такого продовження у порядку визначеному у п. 4.2 договору(на підставі додаткової угоди); або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов визначених у п. 4.3. договору.

Пунктом 4.3.1 договору визначено про те, що сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, коли в цей день має відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача.

Вказаний договір було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С855 31.08.2021 року (а.с.78зв).

У відповідності до додаткової угоди до договору № 26519 від 31.08.2021 року про надання споживчого кредиту, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 18.09.2021 року, сторони домовились продовжити строк кредиту на 8 днів, у зв`язку із чим погодили зміни до договору: п.1.4 договору та додатку №1 до договору строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення) з кінцевим терміном повернення кредиту 27.09.2021 року. На період продовження строку орієнтовна реальні річна процентна ставка за стандартною ставкою складає: 26887,08%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 1728 грн. Вказана додаткова угода підписана відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 18.09.2021 року (а.с.81, 81зв).

08.01.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 08012024, відповідно до якого, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 08.01.2024 до Договору факторингу № 08012022 від 08.01.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 4103,00 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2603,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

У відповідності до розрахунку заборгованості за договором №26519 від 31.08.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 08.01.2024 року вбачається наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 4103 грн, яка утворилася за період з 31.08.2021 оку по 15.07.2022 року, в тому числі в межах строку дії договору з урахуванням пролонгації дії договору та автопролонгації (а.с.89-90).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Як встановлено судом, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й намайбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу№ 28/1118-01, а 31 грудня 2020 року до нього укладено додаткову угоду.

21 вересня 2021 року, тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 договір № 139568052, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 17000 грн.

У подальшому 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу№ 20102022, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Таким чином, кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений 17.07.2021 року, тобто, більш ніж через три роки після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а тому вимоги за ним не могли придбаватись у 2018 році.

Право вимоги до ОСОБА_1 виникло лише у реєстрі боржників від 21.10.2022 року і ще не існувало на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

З копії додаткової угоди № 26 до договору факторингу№ 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, а право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Однак, майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди до нього від 31 грудня 2020 року не було, та сторони не могли передбачити, що 17.07.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 .

Лише 21 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу від 20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» передало фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав доказів переходу до нього права вимоги до Боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 139568052, оскільки кредитний договір був укладений 17.07.2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.

Доводи товариства щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.

Щодо інших кредитних договорів, суд зазначає наступне.

Так, з врахуванням встановлених судом обставин та взявши до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), слід дійти висновку, що проценти за користування кредитними коштами за договором позики № /716494 від 10.08.2021 року можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Таким чином, виходячи з умов договору № /716494 від 10.08.2021 року: сума кредиту 3000 грн, процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування- 2,5% за день, строк кредитування 30 днів, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає 2250 грн (3000*0,025*30), а отже загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 5250 грн.

Щодо договору № /449441 від 21.07.2021 року, у якому умовами договору вказано: сума кредиту 3500 грн, процентна ставка за користування кредитом - 2,5% за день, строк кредитування 30 днів, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає 2625 грн (3500*0,025*30), а отже загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 6125 грн.

Інший розмір процентів чи строк кредиту (автопролонгація) договором не передбачений.

Щодо кредитного договору № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року, у якому умовами договору зазначено: сума кредиту 3500 грн, процентна ставка за користування кредитом - 2,5% за день, строк кредитування 30 днів, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає 2625 грн (3500*0,025*30), а отже загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 6125 грн.

Стосовно кредитного договору № 26519 від 31.08.2021 року, у якому умовами договору зазначено: сума кредиту 1500 грн, процентна ставка за користування кредитом 1,90% за день, строк кредитування 8 днів, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором, буде становити 228 грн.

Щодо додаткової угоди до договору, то суд зазначає, що остання укладена тільки 18.09.2021 року, тобто після закінчення строку укладення первинного кредитного договору, а відтак строк дії договору, який закінчився, не міг бути нею продовжений. В той же час, як вбачається з розрахунку до даного договору, останній у цей період, а саме - з 08.09.2021 по 18.09.2021 не був пролонгований, оскільки зазначається як активний.

Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядкуст.625 ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, позов слід задовольнити частково, а саме стягнути із відповідача на користь позивача 19 278 грн, за кредитними договорами: № /716494 від 10.08.2021 року: заборгованості в сумі 5250 грн, з яких : 3000 грн заборгованість за тілом кредиту та 2250 грн заборгованість за відсотками; № /449441 від 21.07.2021 року: заборгованості в сумі 6125 грн, з яких : 3500 грн заборгованість за тілом кредиту та 2625 грн заборгованість за відсотками; № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року: заборгованості в сумі 6125 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за тілом кредиту та 2625 грн заборгованість за відсотками; № 26519 від 31.08.2021 року: заборгованості в сумі 1778 грн, з яких: 1500 грн заборгованість за тілом кредиту та 228 грн заборгованість за відсотками.

VІІ. Судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 756,28 гривень судового збору на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальній сумі 19 278(дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) грн, з яких за кредитним договором № /716494 від 10.08.2021 року: заборгованість в сумі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн, з яких: 3000 (три тисячі) грн заборгованість за тілом кредиту та 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № /449441 від 21.07.2021 року: заборгованості в сумі 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) грн, з яких : 3500 (три тисяч п`ятсот) грн заборгованість за тілом кредиту та 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 21966-07/2021 від 30.07.2021 року: заборгованості в сумі 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) грн, з яких : 3500 (три тисяч п`ятсот) грн заборгованість за тілом кредиту та 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 26519 від 31.08.2021 року: заборгованості в сумі 1778 (одна тисяча сімсот сімдесят вісім) грн, з яких: 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн заборгованість за тілом кредиту та 228 (двісті двадцять вісім) грн заборгованість за відсотками.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 756 (сімсом п`ятдесят шість) грн 28 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене у повному обсязі 25.11.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.