УХВАЛА

25 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 212/4241/24

провадження № 61-15171ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В.(суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив стягнути

з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК») на свою користь 320 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням від 18 вересня 2024 року позов задовольнивчастково.

Стягнув з ПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 200 000,00 грн, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Апеляційну скаргу ПрАТ «ЦГЗК» залишив без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області від 18 вересня 2024 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої

з ПрАТ «ЦГЗК» на користь ОСОБА_1 змінив, збільшивши цей розмір

з 200 000,00 грн до 260 000,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов?язкових платежів.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави, змінив, збільшивши цей розмірі з 2 000,00 грн до

2 600,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишив без змін.

Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

14 листопада 2024 ПрАТ «ЦГЗК», в інтересах якого діє адвокат Львов А. Л., через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня

2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада

2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом,

за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Предметом позову у цій справі є вимоги про відшкодування моральної шкоди,

ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 =

757 000,00 грн) та становить 320 000,00 грн.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчоїпрактики на сучасному етапі її розвитку й становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, вагомістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Касаційна скарга ПрАТ «ЦГЗК» не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили проте, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Схожий висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року

у справі № 569/24427/21 (провадження № 61-5048св23), від 13 грудня 2023 року

у справі № 182/2842/22 (провадження № 61-17448ск23), від 06 листопада 2024 року

у справі№ 176/1000/23(провадження № 61-14727ск24).

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 05 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко