Справа № 203/2605/24
Провадження № 2/204/3305/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди матері, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська згідно ухвали від 04 липня 2024 року надійшла цивільна справа № 203/2605/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди матері. Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив ухвалити рішення, яким надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 без письмової згоди матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 27 квітня 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 238. Від шлюбу у сторін народилася дитина, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 квітня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/1261/18. Починаючи з вересня 2017 року Відповідач проживає за кордоном, в той час як Позивач разом з дитиною проживає у м. Дніпрі, та займається доглядом та вихованням спільної дитини. Місце проживання дитини визначене сторонами добровільно, дитина постійно проживає з Позивачем за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 . Однак, дитина не має зареєстрованого місця проживання, що обмежує її у правах на здобуття вищої освіти. А відповідач при цьому відмовляється надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання їх спільної дитини. Тому, виникла необхідність провести реєстрацію дитини за місцем реєстрації батька, однак у зв`язку із відсутністю матері це неможливо, оскільки необхідна письмова згода матері для реєстрації місця проживання дитини.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що під час сумісного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 03 січня 2023 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про народження НОМЕР_2 (а.с. 17).

Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини ОСОБА_3 записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2018 року по справі № 204/1261/18 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 18).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/001224580 від 05.02.2024 року, позивач ОСОБА_1 , з 02.09.1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Дитина ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком за адресою його реєстрації.

Факт сумісного проживання дитини з батьком підтверджується довідкою від 13.05.2024 року виданою ОСББ «Калинова 53», з якої вбачається, що ОСОБА_3 з 2017 року фактично мешкає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

13 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР з заявою про реєстрацію місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , однак у реєстрації їй було відмолено з посиланням на п.п. 3 пункту 87 Порядку (а.с. 9).

Дитина ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком за адресою його реєстрації.

Факт сумісного проживання дитини з батьком підтверджується довідкою від 13.05.2024 року виданою ОСББ «Калинова 53», з якої вбачається, що ОСОБА_3 з 2017 року фактчино машкає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

13 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністратвинихпослуг та дозвільних процедур ДМР з заявою про реєстрацію місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , однак у реєстрації їй було відмолено з посиланням на п.п. 3 пункту 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з ч.2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час виповнилося повних 15 років.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 СКУ).

За ч.1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами.

Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону.

Відповідно до п. 14 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265 (надалі Порядок № 265) дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж задеклароване/зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них.

Пунктом 31 Порядку № 265 визначено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування).

При цьому, згідно до п. 32 Порядку № 265 у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.

Однак, відповідач у зв`язку з перебуванням за кордоном, не може з`явитися до органу реєстрації місця проживання та надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини разом з батьком, що призводить до порушення прав неповнолітньої дитини.

Таким чином, за відсутності письмової згоди матері на реєстрацію, позивач позбавлений можливості зареєструвати малолітню дитину за адресою свого місця проживання.

З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини та їх найкращого забезпечення, враховуючи встановлені обставини справи та керуючись визначеним нормативно-правовим актом порядком реєстрації місця проживання дітей після досягнення ними 14 річного віку, суд приходить до висновку, що рішення про надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері за місцем проживання батька буде ефективним способом захисту прав дитини.

Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за фактичним місцем проживання зі своїм батьком суперечить інтересам неповнолітньої дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди матері підлягають задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 29 Цивільного кодексу України, ст. 160 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 року № 265, та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини без згоди матері задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез