Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/1857/24
Провадження № 2/644/1718/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту та заборону відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт та заборону відчуження, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2011 року №26146556 Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ на майно ОСОБА_1 , об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 11118775. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 1996 року він є фактичним власником зазначеної квартири. На даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про арешт вказаної квартири. Походження та підстава вказаного виконавчого провадження, арешту йому не відомі. Арешт накладено стосовно ОСОБА_2 , яка зазначена як власник квартири. Вона ніколи не була власником даної квартири. Позивач є фактичним та єдиним володільцем квартири. Накладення арешту на майно позивача є наслідком помилки. Зі слів представника відділу виконавчої служби зазначене виконавче провадження закрите (завершене). Наявність вказаного арешту та заборони перешкоджають позивачу зареєструвати право власності на вказану квартиру і безперешкодно розпоряджатися своїм майном. На підставі ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» і просить зняти арешт та заборону відчуження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-які заяви до суду не подавав.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності і відсутності позивача. Зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечують, клопотань до суду не мають.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.

Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18.03.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка надана суду позивачем, в реєстрі відсутні відомості щодо прав власності на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка надана суду позивачем, в реєстрі зареєстровано обтяження щодо квартири АДРЕСА_1 . Тип обтяження арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження 11118775. Обтяження зареєстровано 27.04.2011 року реєстратором Харківська філія ДП «Інформаційний центр» МЮУ. Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження, 26146556, 27.04.2011, Орджонікідзевський ВДВС ХМУЮ. Власником об`єкта обтяження зазначена ОСОБА_2 . Обтяжувачем і заявником зазначено Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Згідно копії ордеру на жиле приміщення №065136, яка надана суду позивачем, ордер видано ОСОБА_1 на вказану вище квартиру на склад сім`ї із трьох осіб дружина, син, дочка.

Позивач надав до суду копію скарги свого представника на адресу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові, в якій він просить зняти арешт з зазначеної вище квартири.

Згідно отриманої судом довідки від 15.03.2024 року про зареєстрованих осіб, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований позивач ОСОБА_1 .

Інші докази ні позивач, ні його представник суду не надали, клопотання про витребування доказів до суду не заявляли.

Згідно п.27 постанови від 22.01.2020 року Великої Палати Верховного Суду по справі №340/25/19, якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 ніколи не була власником вказаної квартири, що позивач є фактичним та єдиним володільцем квартири, що наявність вказаного арешту та заборони перешкоджають позивачу зареєструвати право власності на вказану квартиру і безперешкодно розпоряджатися своїм майном, цей спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

В постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року по справі № 607/3269/21 зазначено, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог. Подібні висновки щодо належних відповідачів у справі про зняття арешту з майна висловлені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 521/17712/15 (провадження № 61-11321св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 745/691/18 (провадження № 61-7248св19), від 12 серпня 2021 року у справі № 756/14542/19 (провадження № 61-6976св21), від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18).

Розглядаючи даний спір суд бере до уваги, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача - Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та не пред`явив позов до належних співвідповідачів боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно. При цьому, суд враховує, що інформація щодо боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, перебуває у відкритому доступі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. За пошуком за номером виконавчого провадження 26146556 мається інформація про боржника і стягувача. Боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт, не були залучені до справи в якості співвідповідачів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Позивач та його представник до початку першого судового засідання і в інший час не заявляли до суду клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідачами.

Беручи до уваги вищевикладене, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача - Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та не пред`явив позов до належних співвідповідачів боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зняття арешту та заборони відчуження, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2011 року №26146556 Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ на майно ОСОБА_1 , об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 11118775.

Крім того, суд бере до уваги, що позивач в своєму позові посилається на вимоги статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Позивач по справі як не пред`явив позов про визнання за ним права власності на майно, так і не надав суду докази того, що він є власником зазначеної квартири, хоча посилається на те, що ОСОБА_2 ніколи не була власником вказаної квартири, що позивач є фактичним та єдиним володільцем квартири, що наявність вказаного арешту та заборони перешкоджають позивачу зареєструвати право власності на вказану квартиру і безперешкодно розпоряджатися своїм майном.

Викладене також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Суд бере до уваги і те, що позивач просить суд, крім зняття арешту, зняти заборону відчуження, однак позивач не надав суду доказів того, що була накладена заборона відчуження вказаної квартири. Згідно інформації з реєстру заборон, обтяженням є лише арешт нерухомого майна.

З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати позивача відносяться на його рахунок і відшкодуванню йому не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 49, 51, 76-84, 141, 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» , - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту та заборони відчуження, накладені постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2011 року №26146556 Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ на майно ОСОБА_1 , об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 11118775, - ВІДМОВИТИ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повне судове рішення складено 10.07.2024 року.

Суддя: