Справа №359/5476/22
Провадження №2/359/164/2024
УХВАЛА

22 липня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, обслуговуючий кооператив «Ідея» про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, поділ майна подружжя та заборону вчинення дій, та

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про затвердження мирової угоди, за умовами якої місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначається разом з ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14 років; ОСОБА_4 зобов`язується сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 10000 гривень щомісячно, починаючи з наступного місяця після місяця, в якому затверджено мирову угоду, до досягнення дитиною повноліття; відповідач зобов`язується виконувати аліментні зобов`язання шляхом перерахування до 20-го числа місяця грошових коштів на картковий рахунок, відкритий для обслуговування ОСОБА_1 ; в порядку поділу майна, що є спільною власністю подружжя, у власність ОСОБА_1 передаються майнові права на квартиру площею 61,1 кв.м., розташовану на другому поверсі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 в урочищі «Пегетина гора» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, що виникли на підставі кооперативної угоди про сплату пайового внеску №7/14/10, укладеної 5 листопада 2018 року між ОК «Ідея» та ОСОБА_4 ; протягом 3 місяців з дня затвердження мирової угоди ОСОБА_1 зобов`язується відчужити у власність іншої особи майнові права на квартиру за ціною, погодженою з відповідачем, та 1/2 частину грошових коштів, отриманих від продажу майнових прав сплатити у виконання договору, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Авіор Девелопмент»; інші майнові вимоги вважаються задоволеними внаслідок їх врегулювання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 5 «Відмова позивача від позову. Мирова угода» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно з ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Встановлено, що в п.2.1 та п.2.2 мирової угоди не визначений картковий рахунок, на який ОСОБА_4 зобов`язується сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_5 . Ця обставина свідчить про те, що мирова угода містить ознаки латентної невиконуваності.

Крім того, в змісті статті 3 мирової угоди не зазначено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу; не визначено частки кожної сторони в майні, що підлягає поділу. Питання поділу автомобілів, що є предметом спору, залишилось не врегульованим мировою угодою. Визнання за ОСОБА_1 майнових прав на квартиру та покладення на нього зобов`язання перерахування половини грошових коштів, отриманих від продажу майнових прав на користь зовсім іншої особи, а саме ТОВ «Авіор Девелопмент», яка навіть не є учасником цивільної справи, взагалі не є способом поділу майна, що відноситься до спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, умови мирової угоди про поділ такого майна не ґрунтуються ні на сімейному, ні на цивільному законодавстві України.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для затвердження мирової угоди. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_3 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ч.4, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди відмовити.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей та сім`ї Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, обслуговуючий кооператив «Ідея» про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, поділ майна подружжя та заборону вчинення дій, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню, набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта