Справа № 215/4991/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

за участю секретаря судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у зв`язку з прийняттям спадщин, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

05.08.2024 та 12.08.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зміненою позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності у зв`язку з прийняттям спадщини, в якій просить визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з прийняттям спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що дідом та бабою ( по лінії матері) були ОСОБА_3 , 1929 р. народження та ОСОБА_4 , 1928 р. народження, які з 01.01. 1949 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Впродовж всього життя вони мешкали в будинку АДРЕСА_1 . Цей будинок був ними придбаний 09.08.1989 року. Зареєстроване домоволодіння було на ім`я діда, що підтверджується Договором купівлі-продажу домоволодіння. Згідно до Договору купівлі-продажу дід купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок « А-1» житловою площею 24, 20 кв.м., господарчі побудови: деревино-каркасний сарай « Б» - доскова уборна «В» , - забори № 1. № 2, водоколонка 1, замощення П, - цеглова котільня Г, забор № 3, калитка 4, на земельній ділянці - 588 кв. м., 41 записано в ресстрову книгу за № 2-1754. Право власності на житловий будинок зареєстровано в Криворізькому БТІ, з часом котельню «Г» було переобладнано в прибудову до житлового будинку « A-1», у зв`язку з вище зазначеним переобладнанням загальна площа будинку змінилась і фактично стала становити - 43,3 кв.м. житлова площа змінилась у зв`язку зі зміною цільового призначення кімнат та фактично становить - 28, 7 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача, ОСОБА_4 , після її смерті, дід з заявою про прийняття спадщини після дружини до нотконтори не звертався, при цьому відповідач прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка за життя спадкодавці належала їй на праві приватної власності. Також відповідач успадкувала і грошові внески. На шлюбну частку у спадковому будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер і дід позивача ОСОБА_3 після чого відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку АДРЕСА_3 ,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4. За життя, ОСОБА_3 зробив заповіт, в якому залишив позивачу все своє майно.

Після смерті діда позивач із заявою про прийняття спадщини не зверталась до нотконтори, але відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, шо прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини була постійно зареєстрована разом зі спадкодавцем на житловій площі спадкового будинку. Крім позивача, заяву про прийняття спадщини також у встановлений законом строк подала і відповідач та 11.03. 2024 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотконтори Деркач Н. В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті діда, але у видачі такого їй було відмовлено. Зі змісту постанови нотаріуса Деркач Я. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом був зроблений Повний витяг 3 ДРАЦСу громадян, щодо актового запису про шлюб подружжя Лімасових № 4 від 05.02.2024 року, в якому дані нареченої вказані, як ОСОБА_5 , прізвище дружини після укладення - Лімасова. В той час, як в свідоцтві про смерть баби записано: « ОСОБА_4 ». Зазначені розбіжності в написанні імені баби в актовому записі про шлюб унеможливлюють для відповідача виділ шлюбної частки померлої матері ОСОБА_4 у спадковому будинку АДРЕСА_1 померлої, а відтак і видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 3 огляду на вище викладене, шлюб між ОСОБА_3 , 1929 р. народження та ОСОБА_4 , 1928 р.н. вважається юридично не зареєстрованим, а тому баба права на шлюбну частку у спадковому будинку не мала, відподповідно до кола спадкоємців після смерті діда вона не входить. Таким чином, після смерті діда, згідно до заповіту, право на спадкове домоволодіння має тільки позивач. Також до нотаріуса надійшла інформація з КП « Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» що на території Тернівського району у м. Кривому Розі зареєстровано два об?єкта нерухомого майна, які мають однакову юридичну адресу: АДРЕСА_1 , але різних власників: це дід позивача ОСОБА_3 , за яким право власності на спадковий будинок в БТІ зареєстровано відповідно до Договору купівлі-продаж від 09.08. 1989 та ОСОБА_6 за яким на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно з рішення виконкому Тернівської ради від 22.08.1957 зареєстроване домоволодіння.

Ці обставини ставлять під сумнів факт набуття за життя спадкодавця права власності на спірний будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 17.10.2024, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.10.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 26.11.2024.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із заяви та доданих до позовної заяви матеріалів , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.1967, у відомостях про батьків вказано: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 (а.с. 18), яка в подальшому 15.03.1986 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на « ОСОБА_11 ), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 15.08.1986 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася мати позивача ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.11.1949, у відомостях про батьків вказано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с. 14), яка зареєструвала 01.01.1967 шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_13 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного громадян про державну реєстрацію шлюбу №3 від 09.11.2023 (а.с. 15), яка в подальшому 10.12.1968 розірвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 09.11.2023 (а.с. 16) та в подальшому 18.12.1968 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 , змінивши прізвище на « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 09.11.2023 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 12.03.2007 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 23.06.2008 (а.с. 9).

Відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.1989 старшим державним нотаріусом Шостої криворізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №2-1754, ОСОБА_3 купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок «А-1». Жил.пл. 24,20 кв.м, господарчі побудови: дерев`яно-каркасний сарай « Б», доскова уборна В, забори №1 №2, водо колонка І, замощення ІІ, цеглова котільня Г, забор №3, калитка №4, що знаходиться в АДРЕСА_4 , будинок під чергою 27, розташовано на земельній ділянці 588 кв.м (а.с. 12- 13), що також підтверджується довідкою №206178 від 03.11.2023 КП «КРБТІ» ДОР (а.с. 26).

Згідно відповіді КП «КРБТІ» ДОР №563 від 10.06.2024, згідно архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на одне з домоволодінь за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконкому Тернівської райради від 22.08.1957, та по даним інвентаризації 1974 року до складу домоволодіння входить житловий будинок літ. А-1, житл. пл. 12,31 кв.2., загальною площею 20,44 кв.м., сарай літ. Б, сарай літ. В (а.с. 22).

Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу №ТІ01:1665-0536-6500-3150 по інвентаризаційній справі №408/23, виготовленого 22.11.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку А-1,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4; котельню "Г" переобладнано в прибудову до житлового будинку "А-1" В зв?язку з вище зазначеним переобладнанням, загальна площа будинку "А-1" змінилась, та фактично становить 43.3 кв.м, житлова площа змінилась в зв?язку зі зміною цільового призначення кімнат, та фактично становить 28,7 кв.м. Дані зміни відбулись до 1992 року, та не відносяться до самочинних. Вищезазначені зміни, виявлені за результатами технічної інвентаризації, яку було проведено згідно листа Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року за №8.4-35//18/1, та наказу про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затверджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2018 р. за № 186, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2018 р. за № 1442/32894. Згідно постанови Верховного Суду від 15.01.2021 року, справа № 1540/3952/18: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, тобто не є самочинними. Згідно повідомлення №408/-23 від 22.11.2023 ФОП ОСОБА_17 , домоволодіння потребує уточнення поштової адреси в зв`язку з повтором (а.с. 28-37).

Постановою від 11.03.2024, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_18 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, після смерті подружжя їх спадкоємцями є різні особи, які прийняли спадщину, крім того за адресою місця розташування спадкового житлового будинку в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на постійному зберіганні знаходиться ще одна справа на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи (а.с. 24-25).

Рішенням виконавчого комітету Тернівськової районної у місті раді від 26.03.2024 №167, відмовлено ОСОБА_1 у зміні адреси об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , оскільки вказана адреса нерухомого майна вже присвоєна (а.с.27).

Згідно відповіді виконавчого комітету Тернівськової районної у місті раді №Є-284-П/06-20 від 26.07.2024, зміна адреси нерухомого майна за заявою спадкоємця законодавством не передбачено (а.с. 49).

На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я. 24.09.2024 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори звернулися: із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Шостою криворізькою ДНІК від 14.12.1999 року, за реєстровим №2-2651, 12 грудня 2008 року ОСОБА_1 ; із заявою про прийняття спадщини за законом, ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка померлого ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 , на житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою, що заходяться в АДРЕСА_1 , посвідчувався Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 14.12.1999 року, за реєстровим №2-2651, на ім?я ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 77-78).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 12.03.2007 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 23.06.2008 (а.с. 9).

Згідно договору купівлі-продажу посвідченого 09.08.1989 старшим державним нотаріусом Шостої криворізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №2-1754, ОСОБА_3 купив дерев`яний обкладений цеглою жилий будинок «А-1». житл.пл. 24,20 кв.м, господарчі побудови: дерев`яно-каркасний сарай « Б», доскова уборна В, забори №1 №2, водоколонка І, замощення ІІ, цеглова котільня Г, забор №3, калитка №4, що знаходиться в АДРЕСА_4 , будинок під чергою 27, розташовано на земельній ділянці 588 кв.м (а.с. 12- 13), що також підтверджується довідкою №206178 від 03.11.2023 КП «КРБТІ» ДОР (а.с. 26).

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов`язкової реєстрації таких прав.

Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та поставі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.

Згідно правової позиції ВС, висловленої у Постанові від 25.03.2020 по справі № 305/235/17 - під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу №ТІ01:1665-0536-6500-3150 по інвентаризаційній справі №408/23, виготовленого 22.11.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку А-1,загальною площею приміщень - 43,3 кв.м. житловою площею - 28, 7 кв.м., сарай літ. « Б» - уборна літ. « В» - водоколонка І - замощення ІІ, - огорожа/ хвіртка № 1-4; котельню "Г" переобладнано в прибудову до житлового будинку "А-1" В зв?язку з вище зазначеним переобладнанням, загальна площа будинку "А-1" змінилась, та фактично становить 43.3 кв.м, житлова площа змінилась в зв?язку зі зміною цільового призначення кімнат, та фактично становить 28,7 кв.м. Дані зміни відбулись до 1992 року, та не відносяться до самочинних. Вищезазначені зміни, виявлені за результатами технічної інвентаризації, яку було проведено згідно листа Міністерства юстиції України від 23.02.2016 року за №8.4-35//18/1, та наказу про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затверджений Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2018 р. за № 186, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2018 р. за № 1442/32894. Згідно постанови Верховного Суду від 15.01.2021 року, справа № 1540/3952/18: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, тобто не є самочинними. Згідно повідомлення №408/-23 від 22.11.2023 ФОП ОСОБА_17 , домоволодіння потребує уточнення поштової адреси в зв`язку з повтором (а.с. 28-37).

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 11.03.2024, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцеві на момент смерті, після смерті подружжя їх спадкоємцями є різні особи, які прийняли спадщину, крім того за адресою місця розташування спадкового житлового будинку в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на постійному зберіганні знаходиться ще одна справа на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи (а.с. 24-25).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , належність спадкового спірного домоволодіння підтверджується належними та допустими доказами, доданими до матеріалів справи, наявність ще однієї справи в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР на інший житловий будинок на ім?я іншої фізичної особи перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1220, 1216, 1218-1223, 1268-1272 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у зв`язку з прийняттям спадщин задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 , з господарськими спорудами: сарай літ. « Б», уборної літ. « В», водоколонки І, замощення ІІ, огорожи/ хвіртки № 1-4, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26 листопада 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 .

Суддя: