Справа № 478/1192/24 Провадження № 2/478/303/2024
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2024 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:

Головуючого - судді Томашевський О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в с-щі Казанка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач, АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем 23 січня 2021 року був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у гривні (в межах проекту «monobank») у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 200 000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (37,2% річних) зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4 % річних).

Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач порушив його, оскільки своєчасно не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості кредиту та відсотків за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 480,46 грн.

З огляду на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «monobank» у розмірі 34 480,46 грн та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому позові клопотав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. будь-яких заяв про відкладення судового засідання або причини неявки суду не надав. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд вважає можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки в своїй заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Так, згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст.611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2021 року АТ «Універсал Банк» в межах проекту «monobank» уклав у письмовій формі з відповідачем кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із анкети-заяви (що містить електронний підпис позичальника), Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Таблиці обчислення вартості кредиту і Паспорту споживчого кредиту, що розміщенні на сайті: www.monobank.ua/terms, Тарифів, що розміщенні за посиланням: www.monobank.ua/rates (а.с.12).

Як вбачається з п. 3 анкети-заяви, відповідач просив банк встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Сторони визначили пільговий період за користування кредитним лімітом, який становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховано процентна ставка 3,1% на місяць. Щодо решти умов, то вони визначаються в умовах Договору та Тарифах.

Крім цього, згідно з цим же п. 3 Договору, сторони узгодили право банку на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що позивач повідомляє відповідача шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Суд звертає увагу, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним), розмір неустойки та порядок її нарахування.

До позовної заяви позивачем було надано Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank» станом на 15.01.2021 року, не підписану сторонами (а.с. 21-27), довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб б/д, не підписану сторонами (а.с. 28-31) та відомості про чорну картку monobank від 24.06.2024 року, не підписану сторонами (а.с.32-33).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.01.2021 року, станом на 04.07.2024 року (а.с. 18-20) та виписки по картці від 25.09.2024 року (а.с. 71-74), то відповідач користувався кредитними коштами в розмірі кредитного ліміту, щомісячно сплачуючи проценти шляхом автоматичного списання коштів з рахунку. З виписки по картковому рахунку, а також довідки про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с. 70), убачається, що протягом 23.01.2021 року 25.09.2024 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 30 000,00 грн.

Встановивши наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надані Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank» станом на 15.01.2021 року, довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб б/д та відомості про чорну картку «monobank» від 24.06.2024 року в редакції чинній на час укладення договору між сторонами, підписану сторонами та які містять відомості щодо порядку нарахування та сплати процентів за користування кредиту, строку кредитування, ціни кредитного договору та інші необхідні умови, які надають можливість вважати кредит простроченим чи моменту виникнення заборгованості, визначити початок строку для нарахування процентів за користування кредитом, перевірити правомірності розміру автоматично списаних відсотків з рахунку відповідача тощо.

З урахуванням того, що надані позивачем Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб та відомості про чорну картку «monobank» не містять підпису відповідача суд не має підстав їх розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного сторонами 23 січня 2021 року (у вигляді підписаної анкети-заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За встановлених судом обставин, в даному конкретному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила обслуговування фізичних осіб, надані позивачем не підтверджують ту обставину, що вони діяли саме в період з часу виникнення спірних правовідносин (23 січня 2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і Правила обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічні обставини із наданими позивачем довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та відомостями про чорну картку «monobank».

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про порядок нарахування, розмір та сплату процентів, відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, надані банком Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», не можуть судом розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За результатами судового розгляду та безпосереднього дослідження судом доказів у справі, наданих позивачем, враховуючи все наведене вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо наявної заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 34 480,46 грн не доведено належними та допустимими доказами.

Натомість, судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на період, розрахований та заявлений у позові позивачем ( липень 2024 року), фактично становить 4 480,46 грн, що чітко убачається з виписки по картці від 25.09.2024 року (а.с. 71-74).

За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 480,46 грн у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 12,99 %) в розмірі 393,34 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,268,272,273,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк»(м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок № 54/19, ), заборгованість за кредитним договором б/н від 23 січня 2021 року в розмірі 4 480,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк»(м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок № 54/19, ), витрати зі сплати судового збору в розмірі 393,34 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 27 листопада 2024 року.

Суддя О.О. Томашевський