Справа № 482/823/22
Номер провадження 2/482/243/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про розірвання договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2022 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Південь Агро Інвест», про розірвання договору оренди земельної ділянки, додаткової угоди.

У обґрунтування позову зазначив, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія МК № 005961 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №27 від 27 серпня 2004, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0024, загальною площею 10,24 га.

Згідно із договором оренди землі, від 07 жовтня 2016 року, вище зазначена земельна ділянка була передана ним в оренду ПрАТ «Новоодеський Райагрохім», в подальшому згідно додаткової угоди до Договору оренди землі № бн від 04.09.2017 року, таж сама земельна ділянка була передана ТОВ «Південь Агро Інвест».

Разом з тим відповідач не дотримується своїх обов`язків щодо цільового використання та своєчасного обробітку ґрунту, що в подальшому призвело до забур`янення шкідливими бур`янами та ерозії родючого шару ґрунту.

Представником відповідача подано відзив у якому вказував, що позовні вимоги не визнає з огляду на те що наданий позивачем акт обстеження земельної ділянки є не допустимим доказом у зв`язку із порушенням форми і порядку його складення.

У подальшому представником позивача було подано заяву про зміну підстав позову у якій він посилався на невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати.

Вказану зміну підстав позову було прийнято судом 30 листопада 2023 року.

Посилаючись на несплату відповідачем орендної плати представник позивача просив суд:

розірвати договір оренди землі № бн від 07 жовтня 2016 року, укладений між ПАТ «Новоодеський райагрохім», додаткову угоду до Договору оренди землі №б/н від 04 вересня 2017 року, укладений між ТОВ «Південь Агро Інвест» та мною, зареєстрований державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації» Миколаївської області від 17.08.2017 року за № 36661684 та стягнути з відповідача судові витрати.

Представником ТзОВ «Південь Агро Інвест» подано заперечення на заяву про зміну підстав позову, у якій відповідач просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та відсутність розрахунку заборгованості по орендній платі, не надання доказів на підтвердження наявності заборгованості по орендній платі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, але представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення та про розгляд справи за їх відсутності, вказував що з часу набуття відповідачем статусу орендаря ним орендна плата не сплачувалася.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія МК № 005961 зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №27 від 27 серпня 2004, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0024, загальною площею 10,24 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Згідно із договором оренди землі, від 07 жовтня 2016 року, вище зазначена земельна ділянка була передана ним в оренду ПрАТ «Новоодеський Райагрохім», в подальшому згідно додаткової угоди до Договору оренди землі № бн від 04.09.2017 року, таж сама земельна ділянка була передана ТОВ «Південь Агро Інвест».

Суд звертає увагу що у договорі оренди від 07 жовтня 2016 року який було зареєстровано 11.08.2017 року, номер запису про інше речове право 21918633, кадастровий номер земельної ділянки зазначено як :01:000:0024, площа 10,24 га.

Разом з тим у додатковій угоді від 04.09.2017 року до договору оренди землі (який зареєстровано за №21918633 від 11.08.2017 року) кадастровий номер земельної ділянки зазначено як :01:000:0062, площа 10,24 га.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №106481928 від 06.12.2017 року кадастровий номер земельної ділянки яку ОСОБА_1 передав у оренду спочатку ПрАТ «Новоодеський Райагрохім» за договором зареєстрованим за №21918633 від 11.08.2017 року, а у подальшому за додатковою угодою ТОВ «Південь Агро Інвест», вже вказано як :01:000:0062.

При цьому як видно площа, призначення, місце знаходження земельної ділянки та орендодавець ОСОБА_1 ті ж самі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку що кадастровий номер земельної ділянки площею 10,24 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Себинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка на праві власності належить ОСОБА_1 було змінено з :01:000:0024 на :01:000:0062.

Відповідно до п.п. 4.1 - 4.7 Додаткової угоди сторони погодили, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 30720 грн. на рік, але не менше 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або в натуральній формі на суму орендної плати.

Орендна плата повинна вноситись орендарем до 30 грудня звітного року.

Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ "Укрпошта" шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач стверджує, що відповідач зазначений договір оренди землі та додаткову в частині сплати орендної плати не виконував.

У поданих 04.02.2023 року запереченнях представник відповідача не заперечував проти доводів представника позивача про невиплату орендної плати за період з 2018 року по 2023 рік, а лише вказував на не надання позивачем обґрунтованого розрахунку заборгованості по орендній платі та не надання доказів її несплати.

Оскільки позивач стверджує про неотримання орендної плати та на відсутність у нього документів щодо її виплати, то суд вважає, що саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження належної виплати позивачу орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти вимог позивача, вагомих аргументів, які б свідчили про те, що відповідачем вчинялися дії для того щоб позивач мав змогу отримати вчасно орендну плату, відповідачем надано не було.

Отже, відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що орендна плата за період 2018-2023 не була виплачена вчасно.

Доказів того, що відповідач вчиняв дії щодо належного виконання спірного договору оренди суду не надано, що є його процесуальним обов`язком згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України.

За вказаних обставин, суд приймає подані позивачем доводи щодо несвоєчасної сплати орендної плати, оскільки вони не спростовані відповідачем.

При вирішенні спору суд також враховує положення ч. 4 ст. 81 ЦПК України, якою визначено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події, а в разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У зв`язку з не наданням відповідачем доказів своєчасної сплати орендної плати, суд вважає встановленою відсутність такої події.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Частинами 3 та 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено право орендодавця вимагати від орендаря в тому числі і своєчасного внесення орендної плати.

За правилами ч.3 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з п.«д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Наведені положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що внаслідок порушення умов договору орендарем ТОВ «Південь Агро Інвест»- систематичної невиплати орендної плати, орендодавець ОСОБА_1 не отримує орендну плату, на яку розраховував та має право згідно з умовами договору, що є істотним порушенням договору, а тому є підставою для розірвання договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і ПрАТ «Новоодеський Райагрохім» від 07.10.2016 року, зареєстрованого за №21918633 від 11.08.2017 року та додаткової угоди до цього Договору оренди землі, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Південь Агро Інвест» №б/н від 04 вересня 2017 року.

У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Південь Агро Інвест» підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 142, 259, 263, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Інвест" про розірвання договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі № б/н від 07 жовтня 2016 року, укладений між ПАТ «Новоодеський райагрохім» та ОСОБА_1 та додаткову угоду до Договору оренди землі №б/н від 04 вересня 2017 року, укладену між ТОВ «Південь Агро Інвест» та ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0062, загальною площею 10,24 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Себинської (у теперішній час Костянтинівської) сільської ради Новоодеського (у теперішній час Миколаївського) району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 21918633 від 11.08.2017 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), ?992грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко