Справа № 177/1624/24
Провадження № 2/177/888/24
У Х В А Л А

22.07.2024 Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Лозуватської сільської ради, про встановлення батьківства,

встановив:

17 липня 2024 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку надійшла зазначена позовна заява, відповідно до якої позивач просить:

- визнати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витребувати від Виконавчого комітету Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області копію та повний витяг актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- судовий збір не стягувати з відповідача.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд вважає за необхідне залишити її без руху, у зв`язку з невідповідністю ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2024 року становить 1211,20 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з позовною заявою, позивачем пред`явлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру (1211,20 грн.*2 = 2422,40 грн.) за нижче зазначеними банківськими реквізитами, а документ про підтвердження сплати вказаної суми слід надати суду.

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/м.Кр.Рiг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA0004645

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

У п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

З позовної заяви та доданих до неї документів, убачається, що відповідач ОСОБА_2 , є громадянином Азербайджанської Республіки, його місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , тобто у справі присутній іноземний елемент.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями статті 28 ЦПК України обумовлені правила альтернативної підсудності за вибором позивача.

Зокрема, з огляду на приписи частини 1 цієї статті, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Аналізуючи зміст позовної заяви та додані на обґрунтування позовних вимог докази, суд не вбачає підстав задля можливості застосування альтернативної підсудності передбаченої ч. 1 ст. 28 ЦПК України, так як предметом спору є встановлення батьківства.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Водночас, позивачем не надано жодного доказу, щодо місцезнаходження майна відповідача та те, що останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача територіально відноситься до Криворізького району Дніпропетровської області.

За таких обставин, позивачем до позовної заяви не додано доказів, які б підтвердили, що дана справа з іноземним елементом підсудна суду України, відсутні відомості про наявності у відповідача на території України місця проживання або місцезнаходження, щодо місцезнаходження майна відповідача та те, що останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування відповідача, що територіально відноситься до Криворізького району Дніпропетровської області. При цьому позивачем не обґрунтовано, які самі обставини є підставою для звернення його до суду за своїм місцем реєстрації. Відсутність вищезгаданих документів перешкоджає належному визначенню підсудності даної справи.

Відповідно до позовної заяви та доданих до неї копій документів, позивач ОСОБА_1 - є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_2 - є громадянином Азербайджанської Республіки та проживає на її території, як зазначає позивач.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу на території іншої держави, а саме на території Азербайджанської Республіки.

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Отже суд, який відкриває провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

У випадку, якщо суд не дотримується вказаного порядку, то це безумовне процесуальне порушення, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Порядок здійснення вручення врегульовано в Україні Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 р. № 1092/5/54.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У такому разі саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідачем по справі є громадянин Азербайджанської Республіки.

Разом з тим, подана позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним вище вимогам, оскільки відсутній завірений переклад позовної заяви та додатків до позову на мову запитуваної сторони.

Таким чином, позивачу необхідно оформити документи, що додаються до позовної заяви, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надати суду в двох примірниках належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позивачу рекомендовано усунути вищевказані недоліки позовної заяви для подальшого вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Лозуватської сільської ради, про встановлення батьківства - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лященко