Справа №333/6507/24
Провадження №2/333/3812/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сметаніної А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

до відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна: вул. Центральна, буд. 6/9, м. Дніпро, 49000

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунарський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Європейська, буд. 16, м. Запоріжжя, 69041

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 ) з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») про визнання виконавчих написів приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 26.07.2017 № НМЕ693439 та від 26.11.2017 № 6948 такими, що не підлягають виконанню.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що під час перевірки наявності обмежень позивача йому стало відомо з Єдиного реєстру боржників про виконавчі провадження за №№ 58726235, 55615243, які відкриті Комунарським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. Як зазначає позивач, зазначені виконавчі написи приватного нотаріуса вчинені з порушеннями вимог чинного на той час законодавства, оскільки нотаріус не перевірив безспірність боргу, наявність повідомлення позивача про існуючий борг. Також при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. З огляду на викладене, позивач просив суд визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи від 26.07.2017 № НМЕ693439 та від 26.11.2017 № 6948, вчинені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною.

В судові засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у прохальній частині позовної заяви просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа 1 в судові засідання жодного разу не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, 05.09.2024 надала на адресу суду лист про розгляд справи за її відсутності. Також третьою особою 1 повідомлено суд про знищення матеріалів виконавчих написів від 26.07.2017 № НМЕ693439 та від 26.11.2017 № 6948, у зв`язку з чим, остання не має можливості надати вказані виконавчі написи на адресу суду.

Третя особа 2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, 30.08.2024 на адресу суду надійшов лист за підписом останнього, за змістом якого відсутня можливість надати суду належним чином завірені копії всіх документів виконавчих проваджень за №№ 58726235, 55615243 про примусове стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 у зв`язку з знищенням виконавчих проваджень, строки зберігання яких закінчились.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № НМЕ 693439 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості в розмірі 131 869,91 грн.

Також 26.11.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 6948 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості в розмірі 131 869,91 грн.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наведених вище виконавчих написів Комунарським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавчі провадження за №№ 58726235, 55615243.

Із змісту заяви про виконання ухвали суду від 30.08.2024 (а.с. 30) за підписом представника третьої особи 2 слідує, що на даний час виконавчі провадження за №№ 58726235, 55615243 знищені, оскільки закінчився строк їх зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (із змінами станом на час оскаржуваних у цій справі виконавчих написів), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2).

Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (із відповідними змінами), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня

виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ч. 1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ч. 2).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в т.ч. щодо вчинення нотаріусами виконавчих написів, регламентується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22.02.12 за № 282/20595 (із відповідними змінами).

Так, відповідно до ч. 1 глави 16 наведеного вище Порядку (із змінами в редакції станом на час вчинення виконавчого напису), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (п. 1.1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п. 1.2.). Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача (п. 1.4.).

Пунктом 2.1. зазначеного вище Порядку передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами (із відповідними змінами), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Приписами п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами (із відповідними змінами) визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами).

За змістом п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Пунктом 2 наведеного вище Переліку (із відповідними змінами, що були чинними станом на час вчинення оскаржуваного у цій справі виконавчого напису) встановлено, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, з метою перевірки дотримання приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною при вчиненні оскаржуваних у цій справі виконавчих написів положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 (із відповідними змінами), а також вчинення останньою виконавчих написів на підставі документів, визначених в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 судом зобов`язано третю особу 1 надати на адресу суду належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було видано виконавчі написи від 26.07.2017 № НМЕ 693439 та від 26.11.2017 № 6948.

Статтею 76 ЦПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1).

За змістом ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як свідчать матеріали справи приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вимоги ухвали суду від 29.07.2024 не виконано, матеріалів, на підставі яких було видано оскаржувані у цій справі виконавчі написи до суду не надано.

Згідно з листом від 28.08.2024 № 393/01-16, що надійшов на адресу суду 05.09.2024 за підписом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. копії виконавчих написів від 26.07.2017 № НМЕ 693439 та від 26.11.2017 № 6948 та документів, на підставі яких вони вчинені за 2017 рік було знищено на підставі акту від 05.01.2022 № 9.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною виконавчих написів від 26.07.2017 № НМЕ 693439 та від 26.11.2017 № 6948 у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат», на підставі Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 та згідно з положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 (із відповідними змінами).

Доказів протилежного матеріали цієї справи не містять та приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, а також відповідачем у цій справі не надано.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах цієї справи наведених вище доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 26.07.2017 № НМЕ 693439 та від 26.11.2017 № 6948 є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим, задовольняються судом.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд покласти на відповідача суму витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн.

Розглянувши надані позивачем документи, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача 5000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки ОСОБА_1 до матеріалів справи не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та доказів (первинних бухгалтерських документів) на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2 180,16 грн. судового збору покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 26.07.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № НМЕ 693439, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 131 869,91 грн.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 26.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 6948, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 131 869,91 грн.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 30, м. Дніпро, 49094) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) 2 180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн. 16 коп. судового збору.

У задоволенні вимог про покладення на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 5000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката

відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова