Справа № 703/4316/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, у якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 19/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба по батьковій лінії ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на 19/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради 20 серпня 2008 року та зареєстрованого в Смілянському відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 вересня 2008 року номер витягу 20243832, згідно якого будинок загальною площею 198,1кв.м, житловою площею 112,9кв.м складається з жилого будинку літ. «Аа1-а3а6», житлової прибудови «А1, а4, а7», сараю під літ. «Б», сараю під літ. «Б1», сараю під літ. «Б2», сараю під літ. «Б3», погребу під літ. «В», погребу під літ. «В1», вбиральні під літ. «Г(1)», гаража під літ. «Д», колодязя під літ. «К» огорожі № 1,2, вигрібної ями № 3. ОСОБА_2 в указаному жилому будинку займала приміщення 1-1 площею 1,7 кв.м, 1-2 площею 5,1 кв.м, 1-3 площею 14,0 кв.м, 1-4 площею 13,5 кв.м, 1-5 площею 9,6 кв.м та 1-6 площею 1,25 кв.м. При цьому за життя остання жодних добудов, прибудов, демонтажів, перепланувань в тому числі самочинних не здійснювала.

20 січня 2009 року ОСОБА_2 зробила заповіт посвідчений державним нотаріусом Смілянської держнотконтори Терещенко М.Є., згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 шляхом подачі у встановлений законом шестимісячний строк відповідної заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. На підставі його заяви заведена спадкова справа № 7/2024.

Водночас, постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону від 17 липня 2024 року, оскільки будинок, в якому розташована належна спадкодавцю ОСОБА_2 частина спадкового майна, належить на праві спільної часткової власності трьом особам із зазначенням часток у праві власності на житловий будинок, а четвертому співвласнику без визначення частки, але з реєстрацією його права у цьому ж об`єкті на квартиру. Окрім того, нотаріусом встановлено що вказане домоволодіння містить самочинні перебудови, перепланування та добудови, що змінило технічні характеристики цього житлового будинку. Відтак встановити загальну і житлову площу домоволодіння не вбачається неможливим. Через самочинний демонтаж і перепланування у будинку - відсутні відомості про реєстрацію права власності за тими власниками, які їх проводили, ідентифікувати їх станом на час відкриття спадщини неможливо, а відповідно неможливо встановити склад спадкового майна.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання за ним права власності в порядку спадкування по заповіту на частку у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_2 , оскільки він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, водночас представник позивача, - адвокат Терещенко С.І., подав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі уповноваженого представника відповідача, водночас проти задоволення позову заперечувала з підстав, що житловий будинок, в якому розташована спадкова частина домоволодіння, містить самочинні перебудови, перепланування та добудови, що змінило технічні характеристики цього житлового будинку, відтак встановити загальну і житлову площу домоволодіння не вбачається неможливим. Через самочинний демонтаж і перепланування у будинку - відсутні відомості про реєстрацію права власності за тими власниками, які їх проводили, ідентифікувати їх станом на час відкриття спадщини неможливо, а відповідно неможливо встановити склад спадкового майна.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 27 жовтня 2023 року Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.5).

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із заповіту від 20 січня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 69, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).

Таким чином, спадкування належного ОСОБА_2 майна повинно відбуватися за заповітом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як передбачено ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Компанієць О.Г. № 189/01-16 від 12 листопада 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа №7/2024; будь-які заяви від інших спадкоємців не надходили, не подавались особисто і не зареєстровані в матеріалах спадкової справи.

Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання особи № 783 від 26 січня 2024 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 19лютого 1976 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була знята з реєстрації 27 жовтня 2023 року. На момент смерті останньої за вказаною адресою інші зареєстровані особи були відсутні, в тому числі малолітні та неповнолітні особи (а.с.6).

Відтак з матеріалами справи підтверджується обставина, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем по заповіту, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 у порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради 20 серпня 2008 року ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 732 від 04 серпня 2008 року, на праві спільної часткової власності належить 19/100 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно опису об`єкта будинок загальна площа будинку становить 198,1 кв.м, житлова - 112,9 кв.м; в цілому вказаний об`єкт нерухомого майна складається з жилого будинку літ. «Аа1-а3а6», житлової прибудови «А1, а4, а7», сараю під літ. «Б», сараю під літ. «Б1», сараю під літ. «Б2», сараю під літ. «Б3», погребу під літ. «В», погребу під літ. «В1», вбиральні під літ. «Г(1)», гаража під літ. «Д», колодязя під літ. «К», огорожі №№ 1,2, вигрібної ями № 3. (а.с. 19).

Означене свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 647729 від 20 серпня 2008 року зареєстровано в Смілянському відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16 вересня 2008 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20243832 (а.с. 20).

Як вбачається із інформації про зареєстроване право власності № 645-о від 09 травня 2024 року, наданої директором КП «ЧООБТІ» (а.с.18), станом на 01 січня 2013 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_4 зареєстровано в КП «ЧООБТІ» за:

- ОСОБА_2 , частка якої становить 19/100 частин, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради 20 серпня 2008 року;

- ОСОБА_3 , частка якої не визначена та значиться як квартира АДРЕСА_5 , на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 28 вересня 1993 року зареєстрованого за № 1-2385;

- ОСОБА_4 , частка якого становить 24/100 частин, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. від 09 жовтня 2008 року, зареєстрованого за № 5596;

- ОСОБА_5 , частка якої становить 32/100 частин, на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2008 року.

Із вказаної інформаційної довідки також вбачається, що згідно переліку перейменованих вулиць, провулків та найменування об`єктів у м. Смілі, затверджених рішенням сесії Смілянської міської ради від 18 лютого 2016 року, змінено назву вулиці Краснопресненська на Захисників України.

Окрім того, із повідомлення директора КП «ЧООБТІ» №146 від 09 серпня 2024 року, наданого на адвокатський запит, вбачається, що згідно інвентаризаційної справи за заявою власників був проведений розрахунок часток по будинковолодінню. Згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради №732 від 04.08.2008 року «Про оформлення свідоцтв про право власності на будинковолодіння з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 » власникам (окрім ОСОБА_3 ) були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно та проведена реєстрація права власності.

Станом на 01 січня 2013 року право власності на будинковолодіння АДРЕСА_3 зареєстровано за трьома співвласниками: за ОСОБА_2 в розмір 19/100 часток; за ОСОБА_4 в розмірі 24/100 часток; та за ОСОБА_5 в розмірі 32/100 часток. Відомості про перереєстрацію права власності на нову частку ОСОБА_3 відсутні (а.с.29).

З наведеного вбачається, що у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_4 визначені частки не усіх співвласників.

З постанови приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 100/02-31 від 17 липня 2024 року вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , нотаріусом зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав. Так, згідно підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 (надалі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Зі змісту виданої на запит нотаріуса інформації № 645-о від 09 травня 2024 року директор КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» повідомила, що вищевказаний будинок належить на праві спільної часткової власності трьом особам із вказанням часток у праві власності на житловий будинок, а четвертій особі без визначення частки, але з реєстрацією її права у цьому ж об`єкті на квартиру. Міститься інформація про самочинні перебудови, перепланування та добудови, що змінило технічні характеристики цього житлового будинку. Встановити загальну і житлову площу в зв`язку з цим вбачається неможливим. Через самочинний демонтаж і перепланування у будинку - відсутні відомості про реєстрацію права власності за тими власниками, які їх проводили, ідентифікувати їх станом на час відкриття спадщини неможливо, а відповідно неможливо встановити склад спадкового майна. На підставі викладеного, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 19/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишились після смерті, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами першою, другою статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Судом встановлено, що спадкове майно, а саме 19/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належало спадкодавцю ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, однак спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити у нотаріуса спадщину по заповіту після смерті його баби ОСОБА_2 , оскільки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_4 визначені частки не усіх співвласників, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

За змістом указаного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно по заповіту після смерті баби ОСОБА_2 , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, йому відмовлено у його видачі, оскільки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_4 визначені частки не усіх співвласників.

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наданих суду доказів, встановлено, що приватизація домоволодіння АДРЕСА_4 була проведена у встановлений законом спосіб, при цьому частка у праві власності на вказане домоволодіння належить спадкодавцю ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. Як свідчать матеріали справи, розмір не усіх часток співвласників в праві власності на вказане домоволодіння є визначеним.

Разом з тим, жодних доказів на спростування факту належності спадкодавцю ОСОБА_2 19/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На стягненні судових витрат із відповідача, які складаються із судового збору в сумі 1421 грн. 00 коп., позивач не наполягав.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392,1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 19/100 (дев`ятнадцять сотих) часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, юридична адреса: вул. Незалежності, буд. 37, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ- 25874705.

Головуючий: Ю. В. Крива