КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9994/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024року місто Київ

справа № 754/12259/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Панченка О.М., повний текст рішення складено 27 лютого 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 08 листопада 2017року, яка виникла станом 11 липня 2023року у розмірі 76000,84грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Вказував, що 08 листопада 2017 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Зазначав, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Вказував, що відповідно до договору відповідачу буловстановлено кредитний ліміт у сумі 30000 грн. на поточнийрахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Посилався на те, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідачазаборгованість за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від08 листопада 2017року у розмірі 76000,84грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2684грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що на підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду розрахунок заборгованості, в якому зокрема є 15-та колонка «сума погашення за наданим кредитом», загальна сума погашення відповідачем в розрахунку не визначена.

Вказував, що розрахунок заборгованості не містить підсумкового рядку суми зазначеної в кожній колонці, що значно ускладнює можливість перевірити значний обсяг інформації казаний в розрахунку, проведення арифметичних підрахунків суми заборгованості на який посилається позивач.

Зазначав, що на вимогу суду позивач падав виписку про рух коштів від 29 листопада 2023 року по платіжній картці № НОМЕР_2 (рахунок: НОМЕР_3 за період з 08 листопада 2017 року по 01 січня 2023 року, в якій зазначено, що кредитний ліміт наданий відповідачу становить 30000,00 грн., при цьому баланс на початок періоду становить 10000,00 грн., баланс на кінець періоду: - 46000,84 грн., заборгованість становить 76000,84 грн.

Згідно наданої виписки, зарахувань за період 08 листопада 2017 року по 01 січня 2023 року - 940849,77 грн. та витрат - 1 016 850,61 грн.

Посилався на те, що до розміру витрат у сумі 1 016 850,61 грн. згідно виписки включено розмір нарахованих відсотків, які не були погоджені відповідачем та які були безпідставно списані банком.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 08 листопада 2017 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № НОМЕР_4 у гривні на йогоім'я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п.2).

Згідно з п.3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6).

Згідно з п.11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви також було надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н від 08 листопада 2017 року, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифи за карткою monobank, паспорт споживчого кредиту чорної карти monobank. В подальшому позивач також надав виписку по рахунку відповідача за період з 08 листопада 2017 року по 11 липня 2023 року.

Як вбачається з витягу Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту чорної карти monobankта Тарифів чорної карти monobank, які були додані до позовної заяви, останні не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 листопада 2017 року шляхом підписання анкети-заяви.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobankнабувають чинності 27 листопада 2021 року, а анкета-заява відповідачем була підписана 08 листопада 2017 року.

А відтак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 08 листопада 2017року, яка виникла станом 11 липня 2023року у розмірі 76000,84грн.

Позивач вказував на те, що заборгованість у розмірі 76000,84 грн. складається з використаного кредитного ліміту у розмірі 30000 грн. та овердрафту - мінус 46000,84 грн.

Як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» відповідачу була видана кредитна картка: № НОМЕР_1 , термін дії до 04/24.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитноголіміту08 листопада 2017 року кредитний ліміт був встановлений у розмірі 10000 грн., 28 лютого 2018 року кредитний ліміт збільшено до 15000 грн., 23 вересня 2019 року ліміт збільшено до 25000 грн., а 15 лютого 2020 року збільшено до 30000 грн.

Колегія суддів перевіряючи надані позивачем розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів відповідача по картці встановила, що відповідач здійснював витрати кредитних коштів та періодично вносив кошти на погашення кредиту.

Відповідно до наданого розрахунку та виписки по рахунку вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків.

Оскільки матеріали справи не містять доказів погодження з відповідачем розміру відсотків та умов їх нарахування, колегія суддів вважає, що позивач безпідставно включив у розмір заборгованості вказану складову.

При цьому, як вбачається з виписки по рахунку у графі «залишок після операції» станом на 31 травня 2021 року зазначено: 0,78 та після вказаної дати відбувалося нарахування та списання відсотків.

Таким чином, якщо від суми ліміту 30000 грн. відняти нараховані позивачем відсотки за період з травня 2021 року по грудень 2022 року, то вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Оскільки, позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів закористування кредитним лімітом, то внесені відповідачем кошти повинні були бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти були повернуті АТ «Універсал Банк» в добровільному порядку, а відтак правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 76000,84 грн., куди також були включені суми відсотків, які не були погоджені сторонами відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином надані позивачем розрахунок заборгованості та виписку за картковим рахунком, не спростував належним чином викладені відповідачем доводи щодо відсутності заборгованості за кредитом, а відтак дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк».

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі представник відповідача просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування було надано копії: договору про надання правової допомоги від 11 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатом АБ «Калінін і Партнери»; додатку №1 до договору від 11 жовтня 2023 року.

Від позивача будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу не надходило.

Оскільки наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3220,80 грн. та на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем у розмірі 7000 грн. слід стягнути з АТ «Універсал Банк».

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк», місцезнаходження: місто Київ, вул. Автозаводська, 54/19, на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 судовий збір у розмірі 3220 грн. 80 коп. за подачу апеляційної скарги та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: