Справа № 302/1201/24
Провадження № 2-о/302/91/24
Номер рядка звіту 17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 селище Міжгір?я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

з участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона являється донькою покійного ОСОБА_3 , який 01.05.2024 загинув під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

09.07.2024 засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта» нею подано на ім`я керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька (військовослужбовця).

06.08.2024 їй зателефонував працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 й повідомив про те, що для отримання відповідної виплати поданого пакету документів недостатньо, факт перебування на утриманні батька потрібно підтвердити за рішенням суду, оскільки вона, як дитина померлого, досягла повноліття, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даною заявою в якій висловлені прохання встановити факт того, що заявниця відносилась до членів сім`ї свого батька, ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також встановити факт перебування заявниці на утриманні свого батька військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , при виконанні обов`язків щодо Захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України в районі населеного пункту Первомайське Донецької області, по день його смерті.

Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання (а.с. 41).

Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року до участі в справі залучено в якості заінтересованих осіб Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53-55).

25.09.2024 представником ІНФОРМАЦІЯ_4 до суду подані пояснення, в яких висловлено прохання відмовити у задоволенні вимог за заявою ОСОБА_1 з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність (а.с. 62-67).

30.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника Міністерства оборони України надійшли пояснення, в яких посилаючись на необґрунтованість та недоведеність заявлених вимог, висловлено прохання відмовити у задоволенні заяви (а.с. 87-100).

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року до участі в справі залучено в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 132-133).

26.11.2024 адвокатом Гренджа В. Ю. в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , подано клопотання, в якому посилаючись на невідповідність дійсності та суперечливості обставин наведених ОСОБА_1 в заяві, яка на її думку не підтверджена належними доказами, висловлено прохання залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Заявниця просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання з огляду його необґрунтованості.

Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 явку представників у судове засідання не забезпечено.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подано заяву з проханням розгляду справи без її участі, висловлено позицію про визнання вимог заяви (а.с. 128).

Заслухавши доводи заявниці, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України), тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов?язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Суб`єкти права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначені у пункті 4 статті 16-1 цього Закону: члени сім`ї загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Міністерство оборони України, відповідно до частини 6 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є суб`єктом, що призначає і виплачує одноразову грошову допомогу суб`єктам права на таку допомогу.

Спір про право може виникнути виключно між суб?єктами цивільного права, тобто особами, визначеними у пункті 4 статті 16-1 цього Закону.

За змістом заяви ОСОБА_1 вважає себе членом сім?ї та утриманцем загиблого військовослужбовця й у зв?язку із чим згідно із Законом має право на отримання грошової виплати, при цьому заінтересована особа ОСОБА_2 (дружина загиблого) заперечує цей факт.

Таким чином, факти, про встановлення яких просить заявниця, не підлягають встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки вбачається спір про право.

Встановлення вказаного факту не носить безспірний характер, так як встановлення цього факту може вплинути на права та обов`язки заінтересованих осіб.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-261, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Міжгірського районного суду

Закарпатської області Пухальський С. В.