ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 685/148/22

Провадження № 22-ц/4820/1238/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільське» на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2024 року (суддя Самойлович А. П., повне судове рішення складено 30.04.2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільське» про стягнення збитків.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що на підставі договорів оренди від 06 червня 2017 року Теофіпольська селищна рада передала їй в оренду дві земельні ділянки кадастровий номер :001:0333 площею 0,0351 га та кадастровий номер :001:0334 площею 0,1254 га. Загальна сума нарахованої орендної плати за користування вказаними земельними ділянками з 20 вересня 2018 року по 2021 рік складає 17866,41 грн. Проте здійснювати користування вказаними земельними ділянками не може, оскільки ТОВ «Подільське» встановило бетонний паркан, що перешкоджає можливості здачі асфальтнобетонних майданчиків з накриттям, які розташовані на земельних ділянках, для зберігання транспортних засобів та зерна. Такими діями відповідача їй заподіяно збитки.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року у справі № 685/668/17 скасовано рішення чергової 12 сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 28 жовтня 2016 року № 4-12/2016 «Про внесення змін в рішення селищної ради від 26 лютого 2016 року № 11-6/2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», рішення чергової 19 сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 11 травня 2017 року № 3-19/2017 «Про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки» та рішення № 4-19/2017 «Про передачу в оренду земельних ділянок». Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Початком обчислення розміру збитків є дата ухвалення постанови апеляційного суду (20.09.2018).

Тому позивачка просила стягнути з ТОВ «Подільське» на відшкодування орендної плати за користування земельними ділянками за період з 20 вересня 2018 року по 2021 рік 17866,41 грн та на відшкодування упущеної вигоди за 3 роки 4 місяці 642000 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Подільське» на користь ОСОБА_1 17866,41 грн відшкодування заподіяних збитків. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги, що відповідач з 01.08.2014 відгородив залізобетонною огорожею належне їй майно. Не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів можливості отримання доходу від здачі в оренду земельних ділянок, наявності потенційних орендарів, реєстрації підприємницької діяльності. Обставини позбавлення можливості використовувати асфальтні площадки та розташоване на них майно у зв`язку з наявністю огорожі, установленої ТОВ «Подільське», встановлені рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі № 685/668/17 та підтверджуються висновком експертизи у справі № 2217/1590/12. Вважає доведеними протиправну поведінку відповідача та причинний зв`язок між завданими збитками і такою протиправною поведінкою.

ТОВ «Подільське», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права. Суд першої інстанції не відобразив в оскаржуваному рішенні усі фактичні обставини справи, не навів мотивованої оцінки кожного аргументу та не встановив ким були порушені права позивачки. Позовна заява не містить посилання на докази умисного вчинення відповідачем будь-яких перешкод позивачці у користуванні асфальтовими площадками. ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження понесення нею реальних збитків та сплати орендної плати за користування землею у 2018-2022 роках. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018, яким позивачка обґрунтовує законність надання їй дозволу на поділ землі та отримання земельних ділянок в оренду, скасовано. ОСОБА_1 , зловживаючи правом, незаконно ініціювала поділ землі та набула в оренду земельні ділянки.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Подільське» просить залишити її без задоволення з огляду на безпідставність доводів. Вважає оскаржуване рішення в частині задоволення позову законним та обґрунтованим. Твердження відповідача спростовуються матеріалами справи.

У засіданні апеляційного суду позивачка та представник відповідача підтримали кожен свою апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ТОВ «Подільське» підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 2, 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що рішенням чергової дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 11 травня 2017 року № 4-19/2017 земельні ділянки комунальної власності кадастрові номери :01:001:0333 площею 0,0351 га та :01:001:0334 площею 0,1254 га передані в оренду ОСОБА_1 (а. с. 68, т. 1).

16 червня 2017 року були укладені договори оренди землі, згідно з умовами яких Теофіпольська селищна рада передала в оренду ОСОБА_1 зазначені вище земельні ділянки (а. с. 11-14, т. 1).

Згідно з витягами № 15184129 від 03 січня 2019 року та № 89946018 від 19 червня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди позивачки на земельні ділянки кадастрові номери :01:001:0333 площею 0,0351 га та :01:001:0334 площею 0,1254 га (а. с. 71, 72, т. 1).

За умовами договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0333 площею 0,0351 га, на якій розташовані промислові споруди, ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати орендну плату в сумі 3391,50 грн в рік, а згідно з додатковою угодою від 05 грудня 2018 року орендну плату зменшено до 1130,50 грн (а. с. 69, т. 1).

За умовами договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0334 площею 0,1254 га, на якій розташовані промислові споруди, ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати орендну плату в сумі 5048,61 грн в рік, а згідно з додатковою угодою від 05 грудня 2018 року орендну плату зменшено до 4038,89 грн (а. с. 70, т. 1).

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року у справі № 685/668/17 скасовано рішення чергової 12 сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 28 жовтня 2016 року № 4-12/2016 «Про внесення змін в рішення селищної ради від 26 лютого 2016 року № 11-6/2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», рішення чергової 19 сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 11 травня 2017 року № 3-19/2017 «Про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки» та рішення № 4-19/2017 «Про передачу в оренду земельних ділянок» (а. с. 214-217, т. 1).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 25 серпня 2023 року постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року скасовано, рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року залишено в силі (а. с. 208-213, т. 1).

За змістом довідки Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 08 лютого 2024 року № 1436/6/22-01-24-08 ОСОБА_1 була нарахована орендна плата з фізичних осіб за користування земельними ділянками, зокрема, ділянки кадастровий номер :01:001:0333 площею 0,0351 га у 2018 році 3381,50 грн, у 2019 році 1130,50 грн, у 2020 році - 1130,50 грн та у 2021 році - 1130,50 грн; ділянки кадастровий номер :01:001:0334 площею 0,1254 га у 2018 році - 5048,61 грн, у 2019 році - 4038,89 грн, у 2020 році - 4038,89 грн та у 2021 році - 4038,89 грн Фактично орендна плата нею була сплачена в 2023 році (а. с. 22-23, т. 2).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки комісією з питань розгляду та вирішення земельних спорів на території Теофіпольської селищної ради № 4 від 14.02.2023 виявлено, що у ОСОБА_1 фактично відсутній доступ до земельних ділянок площею 0,0351 га та 0,1252 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 , (встановлена бетонна огорожа). ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до ліцензійної організації для встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а. с. 138-139, т. 1).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування орендної плати, суд виходив з того, що позивачка має право на відшкодування заподіяних збитків, які полягали у сплаті нею орендної плати за період з 20 вересня 2018 року по 2021 рік, оскільки до ухвалення Верховним Судом постанови від 25 серпня 2023 року у справі № 685/668/17 рішення селищної ради про передачу земельних ділянок в оренду були чинними і ОСОБА_1 була наділена правом користування цими земельними ділянками, проте не мала можливості використовувати їх внаслідок протиправних дій відповідача.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Подільське» про безпідставність стягнення збитків у розмірі орендної плати за користування земельними ділянками заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1 і 2 статті 1166 ЦК України).

У деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 1 статті 116 ЗК України).

Положеннями статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями шляхом укладення договору оренди.

У постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 32/563 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що за змістом статей?116, 124?ЗК України та статті 16 Закону України «Про оренду землі» передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення відповідного договору оренди. Прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду.

Скасування судовим рішенням у справі № 685/668/17 рішення чергової дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання Теофіпольської селищної ради від 11 травня 2017 року № 3-19/2017 «Про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки» та рішення № 4-19/2017 «Про передачу в оренду земельних ділянок», на підставі якого позивачці були передані в оренду земельні ділянки кадастровий номер :001:0333 і кадастровий номер :001:0334 виключає можливість передачі вказаних земельних ділянок в користування (оренду) ОСОБА_1 шляхом укладення з нею відповідних договорів оренди.

Оскільки зазначені рішення органу місцевого самоврядування є нечинними з моменту їх прийняття, відсутні підстави для стягнення на користь позивачки збитків у розмірі сплаченої орендної плати за користування земельними ділянками.

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці, як орендарю, заподіяних збитків.

Відмову в позові про стягнення упущеної вигоди суд першої інстанції мотивував недоведеністю позовних вимог.

За змістом частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довела заподіяння їй, як орендарю, збитків внаслідок неправомірних дій відповідача.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги позивачки про наявність правових підстав для стягнення упущеної вигоди.

З огляду на викладене рішення суду в частині задоволення позовних вимог необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові в цій частині.

Рішення суду про відмову в позові про стягнення упущеної вигоди потрібно залишити без змін.

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з ТОВ «Подільське» також необхідно скасувати.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 213,80 грн на підставі частин 1 і 6 статті 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільське» задовольнити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2024 року в частині задоволення позовних вимог і стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільське» про стягнення збитків у сумі 17866,41 грн (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість грн 41 коп.) відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільське» по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 213,80 грн (двісті тринадцять грн 80 коп.) компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта