МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"29" жовтня 2024 р. Справа № 759/10019/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України позовної заяви

ОСОБА_1 до Макарівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

02.07.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Макарівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини разом з ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2024 року про передачу справи за підсудністю та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.07.2024 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, посилаючись на наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Так, відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Вбачається, що позивачем невірно визначено суб`єктний склад сторін справи, зокрема відповідача, виходячи з наступного.

Так, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).

Згідно положень ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Натомість, органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, є сільські, селищні, міські ради (ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, позивачу слід уточнити суб`єктний склад учасників справи, зокрема визначити належного відповідача, оскільки жодного обґрунтування позовних вимог до відповідача - Макарівської державної нотаріальної контори позивач не наводить.

В зв`язку з наведеним, позивачу було надано строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з моменту отримання копії вищезгаданої ухвали суду.

28.10.2024 року у строк, встановлений судом, позивачка ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, надала письмову заяву про долучення до матеріалів справи позовної заяви ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Макарівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте, вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви були усунуті лише частково.

Так, позивачкою було усунуто недоліки, а саме уточнено суб`єктний склад учасників справи, проте, у порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, подана позивачкою 28.10.2024 року позовна заява з доданими до неї додатками була надана у двох екземплярах для суду та відповідачу, та не було її додано для третьої особи.

Крім того, у порушення вимог ч. 5 ст. 177 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України, подані позивачкою 28.10.2024 року, додані докази до позовної заяви, не всі засвідчені належним чином, а саме відсутній підпис заявниці та дата їх засвідчення. Таким чином, недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 03.07.2024 року, були усунуті лише частково.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У відповідності до вимог ч. 5 та ч. 6 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія позовної заяви залишається в суді.

Додатково слід зазначити, що в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 260, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Макарівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вважати неподаною та повернути її особі, що її подала.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко