Справа № 234//5029/21
Провадження № 2/202/1692/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю: секретаря судового засідання Карасьвої Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.03.2021 року о 19 годині 20 хвилин по вул. Академічна у м. Краматорську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем Mitsubіshі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2021 року по справі № 234/3895/21 винним у вчинення даної ДТП визнано ОСОБА_2 . Відповідно до звіту про оцінку № 21-137 від 05.04.2021 року, вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля марки Hyundaі Sonata, р.н. НОМЕР_1 складає 93861,52 гривень. Вартість експертного дослідження складає 1700,00 гривень.

Позивач вказує, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно компенсувати йому суму матеріальної шкоди, однак позивач не сплатив йому цю суму, а тому він вимушений звернутись до суду.

З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його корить матеріальну шкоду в розмірі 93861,52 гривень, суму витрат на проведення експертизи в розмірі 1700,00 гривень та 955,62 гривень сплаченого судового збору.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 травня 2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

18 червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву в якій відповідач зазначив, що 23.03.2021 року за участі позивача та відповідача дійсно сталась дорожньо-транспортна пригода, винним у вчиненні якої його визнано постановою суду від 06.04.2021 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу була застрахована в АТ «СГ» ТАС», поліс № АР/932055, ліміт страхової суми за шкоду, заподіяної майну складає 130000,00 гривень. В день ДТП відповідач повідомив страхувальника про настання страхового випадку, а 02.04.2021 року позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування в якій погодився з тим, що сума страхового відшкодування складає 42238 гривень. Таким чином, саме АТ «СГ «ТАС» зобов`язана відшкодовувати шкоду, завдану позивачу, а ОСОБА_2 не є належним відповідачем у даній справі. Також відповідач зазначає, що на його думку наданий позивачем звіт про оцінку є неналежним та недопустимим доказом, оскільки його проведено з порушенням «Інструкції про призначення та проведення судових експертних та експертних досліджень». З урахуванням наведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

08 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій зазначив, що від СК «ТАС» позивач отримав страхове відшкодування в сумі 42238,00 гривень, а тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 51623,52 гривень, суму витрат на проведення експертизи в розмірі 1700,00 гривень, а також 955,62 гривень сплаченого судового збору.

03 липня 2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій останній зазначив, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо з особи, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який в повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється. Таким чином, саме відповідач повинен відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14 липня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано з ПрАТ «СГ «ТАС» копії страхового акта та оцінки збитків.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача та залучено АТ «СГ «ТАС» (Приватне) до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

09 грудня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди в якій позивач зазначив, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до звіту про оцінку вартість завданих позивачу в результаті ДТП збитків складає 963861,52 гривень, вартість експертного дослідження склала 1700,00 гривень. Розмір моральної шкоди, яку позивач вважає справедливим та адекватним, складає 5000,00 гривень. З урахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з ПрАТ «СК «ТАС» матеріальну шкоду в сумі 51623,52 гривень, витрати на проведення експертизи в розмірі 1700,00 гривень, судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 гривень та судовий збір 955,62 гривень; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень.

Питання щодо прийняття уточненої позовної заяви Краматорським міським судом Донецької області вирішено не було.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

13 листопада 2023 року цивільна справа № 234/5029/21 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 року, для її розгляду, визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 01 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до спрощеного позовного провадження.

13 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко І.В. через систему «Електроний суд» подав заяву про визначення належного відповідача у справі та уточнення підстав та предмету позову в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 51623,52 гривень, суму витрат на проведення експертизи - 1700,00 гривень, а також 955,62 гривень сплаченого судового збору.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача адвокат Шевченко В.С. через систему «Електроний суд» подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника й ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 51623,52 гривень, суму витрат на проведення експертизи - 1700,00 гривень, а також 955,62 гривень сплаченого судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - ПрАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 року о 19 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubіshі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_2 по сухому асфальтовому покриттю по вул. Академічна з боку вул. Мостова, в напрямку вул. Рум`янцева та біля буд. № 1 по вул. Академічна, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Каматорського міського суду Донецької області від 06 квітня 2021 року по справі № 234/3895/21, встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, шляхом накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Mitsubіshі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 застраховано в АТ «СГ «ТАС» (приватне), відповідно до Полісу № АР/9320557, який був дійсним на дату ДТП - 23.03.2021 року. Відповідно до умов даного Полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260000,00 гривень; за шкоду, заподіяну майну 130000,00 гривень; розмір франшизи 0,00 гривень.

02 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про страхове відшкодування, відповідно до якої просив здійснити відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди 23.03.2021 року в м. Краматорську з вини ОСОБА_2 , водія транспортного засобу з р.н. НОМЕР_2 , договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності, чинного на дату ДИП серії НОМЕР_3 .

У даній заяві ОСОБА_1 зазначив, що погоджується з тим, що розмір страхового відшкодування складає 42238,00 гривень з вирахуванням франшизи (якщо наявна згідно договору) та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Також позивач зазначив реквізити для здійснення йому страхового відшкодування.

За заявою ОСОБА_3 від 26.03.2021 року проведено автотоварознавче дослідження на предмет встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, за результатом якого 05.04.2021 року складено звіт про оцінку № 21-137.

Відповідно до даного звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 з технічної точки зору, згідно проведеного дослідження складає 134207,38 гривень. Розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 з технічної точки зору, згідно проведеного дослідження складає 93861,52 гривень. Також оцінювачем зазначено, що дане дослідження є попереднім. Остаточна вартість може бути визначена після виявлення скритих дефектів та надання чеків на покупні запчастини.

Відповідно до квитанції № 21-137 від 05.04.2021 року до прибуткового камсового ордеру, ОСОБА_1 сплачено 1700,00 гривень за отримання звіту про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно зі Страховим актом № 09870/38/921 від 05.04.2021 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) на підставі наявних документів, зокрема, заяви про настання випадку №08834/38/2021/53 від 24.03.2021 року, розрахунку суми страхового відшкодування (додаток 1 до страхового акту) прийнято рішення про страхову виплату ОСОБА_1 в сумі 42238,00 гривень.

В своїй заяві про зменшення позовних вимог, позивач підтверджує отримання ним від АТ «СГ «ТАС» (приватне) страхового відшкодування в сумі 42238,00 гривень.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, відшкодування завданих збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2 ) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власниками законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто відповідач.

Вказуючи на неналежність та недопустимість наданого позивачем звіту про оцінку, відповідачем в ході розгляду справи не надано інших доказів на підтвердження вартості матеріального збитку та не заявлено клопотань про призначення судом відповідної судової експертизи.

З врахуванням наведеного, оскільки відповідачем не спростовано наведених позивачем доводів, не надано доказів щодо здійснення відшкодування в добровільному порядку, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача різниці між встановленим матеріальним збитком, спричиненим пошкодженням автомобіля марки автомобіль Hyundaі Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 93861,52 гривень та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 42238,00 гривень, що складає 51623,00 гривень, а також витрат на отримання звіту про вартість № 21-137 у розмірі 1700,00 гривень.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року по справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами по справі, не пливають на вищезазначений висновок суду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції про сплату № 45636 від 16.04.2021 року, за звернення до суду з позовною заявою ОСОБА_1 були також понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 955,62 гривень.

Доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, сторонами не надано.

За таких обставин, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 955,62 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса мешкання: АДРЕСА_3 , майнову шкоду в сумі 53323,52 гривень, з яких: 51623,52 гривень матеріальні збитки, завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди; 1700,00 гривень - витрати на отримання звіту про вартість.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса мешкання: АДРЕСА_3 , судові витрати з оплати судового збору в розмірі 955,62 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський