Справа №690/498/24
Провадження №2/690/214/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Багачеве

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що він та ОСОБА_2 з березня 2019 проживали як чоловік та дружина в незареєстрованому шлюбі та в період їх спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Спільне проживання між ними не склалося та з червня 2022 припинено. Їх син залишився проживати з ним, мати самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, з сином не спілкується, станом його здоров`я та навчанням не цікавиться, жодного разу не привітала на день народження. Він приймає активну участь у вихованні сина, піклується про нього, створив всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, а тому він і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить позов задоволити.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області Чадний С.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд справи без його участі та прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами, враховуючи письмовий висновок органу опіки та піклування, позовні вимоги позивача підтримує.

Заслухавши позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5), виданого Звенигородським ВДРАЦС ГТУЮ у Звенигородському р-ні Черкаської обл. ЦМУ МЮ (м, Київ) 26.07.2024.

З червня 2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 26.07.2024 (а.с.6).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує комунальний заклад дошкільної освіти № 11 «Теремок», що стверджується довідкою КЗДО № 11 «Теремок» Ватутінської міської ради Черкаської області № 55 від 29.07.2024 (а.с.7). З педагогічної характеристики даного закладу (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_4 відвідує заклад з 2022, виховується батьком ОСОБА_1 , який активно залучений до виховання та розвитку дитини, забезпечує дитині необхідну емоційну підтримку та стабільність.

Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям сина, його здоров`ям, не турбується про його духовний та фізичний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не спілкується з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає жодної матеріальної допомоги. Вона не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Дані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.09.2024 (а.с.32-33), з якого вбачається, що для проживання та виховання дитини створені задовільні умови, базові потреби хлопчика задовольняються, батько відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків. Мати малолітнього проживає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає.

Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Ватутіне Черкаської області» № 354 від 30.08.2024 (а.с.44) малолітній ОСОБА_3 , 29.01.2020 має укладену декларацію з лікарем педіатром ОСОБА_5 , на прийом до лікаря з дитиною приходить бабуся, мати батька дитини.

А також дані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_8 , де проживає хлопчик ОСОБА_4 , мати залишила хлопчика, сина не відвідує, усунулася від участі в житті дитини, навіть на день народження не приходить, всі свята влаштовує тато та бабуся, які і утримують дитину, займаються його вихованням та розвитком. Батько дитини та його бабуся повністю взяли на себе опіку за власним сином та онуком, супроводжують його до дитячого садка, забирають звідти, слідкують за його станом здоров`я.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27-29), виконавчий комітет Ватутінської міської ради Черкаської області, як орган опіки та піклування, керуючись ст. 19, 164 СК України, захищаючи інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідача ОСОБА_2 , тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності.

Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається.

Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідача.

Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір`ю обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України.

Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Ст. 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ватутіне, Черкаської обл., батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання про відшкодування судових витрат по справі позивач не ставить.

На підставі наведеного ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 258, 265, 280, 281, 282, 352, 354, 355, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Ватутіне, Черкаської області, паспорт НОМЕР_2 , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 03 серпня 2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.А. Здоровило

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2024 року.