Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису № 595 від 01 березня 2016 року про народження ОСОБА_5 , в графі "Батько" вказати батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 22 жовтня 1999 року. Від спільного шлюбу в них народилися дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 . На підставі рішення Рівненського міського суду від 13 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Ініціатором розірвання шлюбу була вона по причині того, що чоловік зловживав спиртними напоями. Після розлучення продовжили проживати в одній квартирі. Юридично шлюб перестав існувати, а фактично нічого в них не змінилося, продовжили проживати сім`єю, вели сімейне життя та спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народився син ОСОБА_8 , батьком вказала ОСОБА_4 . 9 березня 2022 року між ними було знову зареєстровано шлюб. За життя ОСОБА_4 не задумувалися над формальностями і не ставили питання про визнання його батьківства для сина ОСОБА_8 . Їхні рідні та друзі навіть не знають, що вони з ОСОБА_9 розлучалися і син ОСОБА_8 народжений в період, коли вони не були в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_9 ніколи не ставив під сумнів, що ОСОБА_8 не його син. 3 малечку син називав ОСОБА_9 батьком, а ОСОБА_10 сином. Факт батьківства ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_8 підтверджується спільним проживанням і веденням спільного господарства в період з 2011 року по 2022 рік, участю його у вихованні та утриманні сина ОСОБА_8 .

Ухвалою від 22 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунула.

Ухвалою від 07 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 04 жовтня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що в 1999 році одружилися з ОСОБА_11 . В 2000 році народилася дочка ОСОБА_6 , а у 2009 році - син ОСОБА_7 . Чоловік зловживав алкоголем, тому розлучилася з ним, щоб провчити. Але продовжували жити разом навіть після розірвання шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, чоловік віддавав заробітну плату їй. В 2016 році народився син ОСОБА_8 , зареєструвала його як одинока мати. З пологового будинку її та ОСОБА_8 забирав чоловік. Він знав, що це його син, і ніколи цього не оспорював, дітей не розділяв і однаково відносився до них як батько.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала. Допитана як свідок показала, що її батьки завжди жили однією сім`є. Навіть якщо сварилися, то проживали все одно разом. Сварки були через те, що тато любив випивати. Про розлучення батьків знала зі слів, але для неї нічого не змінилося, оскільки вони так і продовжували жити всі разом. Маму з ОСОБА_8 з пологового будинку забирав тато зі своїм другом. Тато завжди відносився до ОСОБА_8 як до сина, любив його навіть більше ніж старшого сина. Брав їх обох з собою на риболовлю, забирав ОСОБА_8 із садочка та школи, збирав гроші, щоб подарувати йому велосипед.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Смолінська Т.О. 22 серпня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі.

Представник третьої особи ОСОБА_12 у заяві від 19 жовтня 2024 року просить справу розглянути без представника відділу, щодо заявлених вимог заперечень не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 22 жовтня 1999 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2010 року у справі № 2-11117/10.

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчать, відповідно, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 19 листопада 2000 року Харалузькою сільською радою Корецького району Рівненської області, та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 05 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , в свідоцтві про народження якого серії НОМЕР_3 матір`ю зазначена ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_4 .

В актовому записі № 595 про народження ОСОБА_5 , складеному 01 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6 від 16 березня 2024 року.

09 березня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повторно уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 , виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Львів).

Сповіщенням сім?ї №1/3220 від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що її чоловік ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мінометного обстрілу противника, отримав поранення не сумісні з життям біля населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області. 15 березня 2024 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 .

Відповідно до довідок про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 7141 від 16 березня 2024 року та № 14565 від 05 червня 2024 року, виданих Департаментом ЦТ та ЗНАП РМР, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 (з 17 травня 2008 року), ОСОБА_4 (з 24 січня 1995 року, знятий з реєстрації 15 березня 2024 року), ОСОБА_13 (з 11 серпня 2009 року), ОСОБА_14 (з 17 травня 2008 року) та ОСОБА_5 (з 19 березня 2016 року).

Свідок ОСОБА_15 показала, що з родиною ОСОБА_16 знайома з дитинства, бо проживали в одному будинку. З ОСОБА_6 ходили разом в школу у паралельні класи. Зі слів ОСОБА_6 знала, що її батьки розлучені, але різниці в їх сім`ї не побачила, бо вони і надалі проживали всі разом. Черемха ОСОБА_10 завжди називав сином, ніколи не вирізняв його серед інших дітей як чужого.

Свідок ОСОБА_17 показав, що його сестра ОСОБА_18 потсійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_11 . Швагро прикладався до чарки, то, щоб його провчити, сестра з ним розлучилася. Але фактично в них нічого не змінилося, вони і далі продовжували жити разом, вона чоловіку їсти готувала, прала, старалася якось вплинути на нього. Швагро ніколи не говорив, що ОСОБА_8 не його син, він любив його більше навіть за інших дітей.

Свідок ОСОБА_19 показав, що родину ОСОБА_16 знає з 2010 року, більше спілкувався з ОСОБА_9 , бо працювали разом. ОСОБА_9 розповідав про своїх дітей - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . В розмовах про ОСОБА_8 називав його сином. Про те, що ОСОБА_9 розлучений з дружиною, не знав. Коли приїздив до них в гості, вони завжди були разом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-яків відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства прймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього кодексу (ст.128 СК України).

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до та після народження ОСОБА_20 , участь ОСОБА_4 у вихованні та утриманні дитини та визнання ним свого батьківства щодо сина ОСОБА_8 підтверджується показаннями свідків та письмовими доказами у справі. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем ОСОБА_3 .

Суд також звертає увагу, що у свідоцтві про народження ОСОБА_20 в графі «батько» зазначено прізивще, ім`я та по батькові ОСОБА_4 .

Враховуючи встановлені судом обставини, що засвідчують походження дитини ОСОБА_5 від конкретної особи, а саме ОСОБА_4 , наявні підстави для встановлення батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 , а отже, позов належить задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Харалуг Корецького району Рівненської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне.

Внести зміни до актового запису № 595 від 01 березня 2016 року про народження ОСОБА_5 : вказати батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Борисенка, буд.7; ;

третя особа - Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, місцезнаходження: 33013, м.Рівне, пр-кт Миру, буд.14; .

Повне судове рішення складене 19 листопада 2024 року.

Суддя