_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5194/14-ц
Провадження № 6/947/349/24
УХВАЛА

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

16.07.2024 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №1520/5194/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №520/5194/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 року справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2024 року було прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Копію ухвали суду разом з копією заяви та доданих до неї документів було направлено учасникам справи та викликано їх у судове засідання.

Представником «Дебт Форс» на спростування доводів заяви ОСОБА_1 до суду було надано відзив та заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яку судом було задоволено. Проте, у зв`язку з відсутністю електропостачання у Київському районному суді м.Одеси з 09.00 год. до 15.00 год., судове засідання в режимі відеоконференції не відбулось.

Заявник ОСОБА_1 у вищевказаній заяві просить суд зупинити виконання за виконавчим листом № 520/5194/14-ц, в якому він зазначений боржником, який був виданий 02.04.2015 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року в розмірі 852035,80 грн., мотивуючи тим, що даний час за вказаним виконавчим документом відкрито виконавче провадження та вживаються відповідні заходи для стягнення заборгованості.

За приписами ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за наслідками розгляду якої постановляє ухвалу. До розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2024 року зупинено виконавче провадження № 50199375 за виконавчим листом № 520/5194/14-ц, який видано 02.04.2015 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року в розмірі 852035,80 грн., на час розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Від заявника ОСОБА_1 до суду через канцелярію суду надходили додаткові письмові пояснення від 05.07.24р та 10.07.24р., які було залучено до матеріалів справи.

Учасники процесу було сповіщено відповідно до ст.ст.128-131 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою зазначив, що у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, просить розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за його відсутності та задовольнити її.

Представник стягувача ТОВ «Дебт Форс» адвокат Арсемікова І.В. до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала відзив, яким заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» передбачають закінчення виконавчого провадження у разі ліквідації банку, виключно, коли банк є боржником, та не застосовуються до фізичної особи-боржника, яким є заявник, крім того зазначають, що за заявою ПАТ «Дельта Банк» відкрито виконавче провадження.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи № 520/5194/14-ц, а також матеріали цивільної справи № 520/5194/14-ц, провадження № 6/947/302/23, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа 520/5194/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за споживчим кредитним договором від 02.07.2008 року, кінцевий термін повернення кредиту було встановлено за згодою сторін 02.07.2015 року.

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 02.07.2008 року було укладено з ОСОБА_2 , але відповідно Договору поруки № 214919 від 02.07.2008 року поручителем є ОСОБА_1 , заявник по даній справі.

02.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звертався до суду з заявою про забезпечення позову, проте ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.09.2014 року було відмовлено з підстав того, що в якості забезпечення позову відповідачем ОСОБА_2 за кредитним договором від 02.07.2008 року передано банку в заставу автомобіль, докази іншого майна відсутні.

Відповідно Додаткової угоди № 2 до договору поруки № 214919 від 04.02.2009 року було встановлено, що кінцевий термін виконання основного зобов`язання - 02.07.2017 року, всі інші умови залишаються без змін.

Відповідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом від 08.12.2011 року між ПАТ «Укрсіббанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній як покупець набув право вимоги по вищезазначеному кредиту № 0 від 02.07.2008 року.

Заочним рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.02.2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» було задоволено шляхом стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» загальну заборгованість в розмірі 852035,80 грн. та судові витрати. Рішення набрало законної сили 06.03.2015 року./а.с.139/

10.03.2015 року представником ПАТ «Дельта Банк» було направлено в суд заяву про видачу заочного рішення та виконавчих листів. Як вбачається із матеріалів справи виконавчі листи було видано банку 02.04.2015 року./а.с.150/

08.02.2016 року представником ПАТ «Дельта Банк» було направлено заяву до Начальника Київського ВДВС ОМУЮ про прийняття виконавчого листа Київського районного суду м.Одеси по справі №520/5194/14-ц та відкриття виконавчого провадження.

16.02.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Сокол Ю.С. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 852035,80 грн./а.с.151/

30.06.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Сокол Ю.С. було винесено постанову про стягнення боргу з пенсії боржника ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, 02.03.2015 року Національний банк України визнав ПАТ «Дельта Банк», , неплатоспроможним, 05.10.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника ПАТ «Дельта Банк».

Київський апеляційний адміністративний суд 31.08.2016 року підтвердив правомірність та законність прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». Заявник вважає, що вищевказане стало підставою для закінчення виконавчого провадження від 16.02.2016 року згідно пункту 4 частини 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 23.02.2015 року набрало законної сили 06.03.2015 року, строк пред`явлення виконавчого листа № 520/5194/14-ц відносно боржника ОСОБА_1 сплив 07.03.2018 року, однак ПАТ «Дельта Банк» своєчасно звернулось з заявою про виконання до виконавчої служби.

Відповідно свідоцтва про смерть від 07.10.2016 року ОСОБА_2 померла, що вбачається із актового запису № 160./а.с.202/.

У подальшому, 09.10.2020 року до Київського районного суду м.Одеси звертається Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з заявою про заміну сторони його правонаступником, посилаючись на те, що 10.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 2301/К про відступлення прав вимоги, та зокрема за договором кредиту, де боржником є ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2020 року було замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих листах № 520/5194/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Вказана ухвала суду набрала законної сили.

10.03.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 520/5194/14-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.

Вказану заяву мотивовано тим, що заочним рішенням суду від 23.02.2015 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором. 02.04.2015 року на виконання даного рішення було видано виконавчі листи. 11.11.2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал». Однак, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом за параметрами пошуку боржника ОСОБА_2 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Крім того, заявою зазначено, що у зв`язку із перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, скорочення штатів та звільнення працівників, частину документів не було передано, зокрема після купівлі продажу кредитного портфелю було з`ясовано, що відсутні виконавчі документи, про що було складено Акт перевірки матеріалів кредитної справи, тому виникла необхідність звернення до суду з заявою про отримання дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.04.2021 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання було залишено без задоволення, за відсутністю правових підстав для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, також зазначено, що представник ТОВ «Вердикт Капітал» не ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та йому невідомі усі обставини справи. Вказану ухвалу ТОВ «Вердикт Капітал» оскаржено не було та ухвала набрала законної сили.

Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» пропущено встановлений законом строк на пред`явлення виконавчого листа №520/5194/14-ц до виконання, який не був поновлений судом, перешкод своєчасно звернутись з заявою до виконавчої служби та надати ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження від 11.11.2020 року, судом не встановлено.

Тобто, за межами встановленого законом строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Судом встановлено, що фактично з 11.11.2020 року, тобто з часу винесення ухвали суду про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал», товариство не може реалізувати свої права стягувача із-за неможливості пред`явити виконавчий лист до виконання після закінчення строку для пред`явлення цього листа до виконання строк сплив 07.03.2018 року.

Фактично, з 11.11.2020 року ПАТ «Дельта Банк» перестав бути стягувачем за рішенням суду від 23.02.2015 року, це означає, що його право вимоги як стягувача повністю припинено 11.11.2020 року, а тому з цього часу ПАТ «Дельта Банк» повністю втратив правові підстави на отримання грошових коштів з пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа №520/5194/14-ц про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк».

Судом також враховано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.05.2023 року з якого вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби в м.Одесі від 30.06.2016 року ВП 50199375 стягується борг на користь ПАТ «Дельта Банк» в загальному розмірі 937294,38 грн., з яких борг 852035,80 грн., виконавчий збір 85203,58 грн., крім того починаючи з серпня 2016 року проводяться утримання зазначеного боргу по 20 відсотків від нарахованих пенсійних виплат.

Також, управлінням зазначено, що 26.03.2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким врегульовано окремі питання примусового виконання рішень в умовах воєнного стану, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. Загальна сума відрахованих коштів з серпня 2016 року по квітень 2022 року складає 154927,19 грн. Відрахування з пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2022 року не проводяться./а.с.223/

21.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником, посилаючись на те, що 22.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами.

17.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 17-05/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитним договором № 0.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2023 року було замінено стягувача у справі № 520/5194/14 з ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс», вказану ухвалу було залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2024 року.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, тому за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Водночас, вирішуючи питання заміни сторони (стягувача) у справі, необхідно враховувати, що зі спливом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутності підстав для його поновлення, відсутні підстави для процесуального правонаступництва, оскільки правонаступник у матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набув тих прав, які втратив попередній кредитор у зв`язку зі спливом строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Подальша заміна стягувачів у справі № 520/5194/14-ц при наявності пропущення попереднім правонаступником строків звернення з виконавчим документом до виконавчої служби, фактично процесуально припиненяє обов`язок боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 02.07.2008 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до змісту норми ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального або процесуального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Таким чином, аналізуючи обставини справи, судом встановлено, що у ПАТ «Дельта Банк» припинено/відсутні права стягувача, у зв`язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, правонаступником банку ТОВ «Вердікт Капітал» пропущено встановлений законом строк на пред`явлення виконавчого листа №520/5194/14-ц до виконання, який не був поновлений судом, тобто теж відсутні права стягувача, тому будь-який правонаступнику матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набуває тих прав, які втратили попередні кредитори ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердікт Капітал», останній зі спливом строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від незаконного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Суд погоджується з доводами відзиву, зазначеними ТОВ «Дебт Форс», про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» передбачають закінчення виконавчого провадження у разі ліквідації банку, виключно коли банк є боржником у виконавчому провадженні, а в даному випадку заявник як фізична особа є боржником у виконавчому провадженні.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження підстав.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що тривале невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд вважає, що в даному випадку боржник ОСОБА_1 на протязі тривалого часу належним чином сплачував грошові кошти у розмірі 20% від пенсії на користь боржника ПАТ «Дельта Банк», але у зв`язку з ліквідацією банку, та відсутності інших стягувачів, у боржника є законне право бути обізнаним щодо цільового направлення його коштів в рахунок виконання рішення суду від 23.02.2015 року, однак внаслідок відсутності законного стягувача по виконавчому листу №520/5194/14-ц у період з 11.11.2020 року по даний час, фактичне виконання рішення суду стало неможливим за об`єктивними причинами, які не залежать від волевиявлення ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном (пенсією) та ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права, однак в даному випадку з пенсії ОСОБА_1 у період з грудня 2020 року по квітень 2022 року, при відсутності правових підстав, виконавчою службою на користь ПАТ «Дельта Банк», який було ліквідовано та який з 11.11.2020 року офіційно за ухвалою суду не має відношення до виконавчого листа № 520/5194/14-ц, було стягнуто грошові кошти, тому суд вважає, що в даному випадку виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає з «інших причин» - неможливістю фактичного виконання рішення суду за об`єктивними причинами, які не залежать від волевиявлення ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 431, 432 ЦПК України, ст.ст. 509, 512, 514, 598, 609 ЦК України, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №1520/5194/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 520/5194/14-ц, виданий Київським районним судом м.Одеси від 02.04.2015 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 852035,80 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, складання повного тексту ухвали, може бути відкладено на строк не більше як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.