Справа № 759/3241/24
15 липня 2024 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
01.11.2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 05.08.2023 року за участі транспортного засобу Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , та прийняло рішення про виплату відшкодування у розмірі 160 000 грн. 00 коп.
Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода у якій пошкоджено належний позивачу транспортний засіб сталася з вини відповідача, з нього на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також майнових витрат спрямованих на відновлення порушенного права. 225 873,93 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коофіцієнта фізичного зносу) 160 000 грн. ( розмір узгодженої суми страхового відшкодування) = 65 873,93 грн.
Крім того позивач зазначає, що після ДТП він відчував душевні страждання, а саме був вимушений користуватися послугами транспорту загального користування, втрачати свій власний час в ході ремонту транспортного засобу, збір необхідних документів для звернення до МТСБУ та суду. Враховуючи характер та обсяг душевних та психічних страждань, характер немайнових втрат, їх тривалість, можливість їх відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках; час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримують повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
16 квітня 2024 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 17 квітня 2024 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
12 червня 2024 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 20 червня 2024 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
Крім того, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу Toyota Rav4, р.н. НОМЕР_1 .
05.08.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. К НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Із змісту постанови слідує, що ОСОБА_4 05.08.2023 року близько 22 год. 20 хв. рухаючись по бульвару Миколи Міхновського в м. Києві, керуючи автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_3 , всупереч п.п. 2.36), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, під час руху не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3 не була застрахована у відповідності до чинного законодавства України.
Відповідачем не спростовано визначений суб`єктом оціночної діяльності у вищевказаному звіті розмір матеріального збитку.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.
У відповідностідо п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З матеріалів справи не вбачається, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).
За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
01.11.2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 05.08.2023 року за участі транспортного засобу Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , та прийняло рішення про виплату відшкодування у розмірі 160 000 грн. 00 коп.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку, завданого позивачу як власнику транспортного засобу марки Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, яка сталася 05.08.2023 з вини відповідача, в розмірі 65 873,93 грн. (225 873,93 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коофіцієнта фізичного зносу 160 000 грн. розмір узгодженої суми страхового відшкодування = 65 873,93 грн).
Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 68 873,93 гривень.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. слід зазначити наступне.
Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як роз`яснено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодуванням йому моральної шкоди заявлені обґрунтовано, оскільки у результаті ДТП позивачу було спричинено моральну шкоду, що завдана пошкодженням транспортного засобу, через яке позивач був позбавлений можливості його використовувати протягом певного періоду і таким чином вимушено змінювати звичний спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги обсяг і глибину фізичних та душевних страждань позивача, їх тривалість з вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 гривень моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68 873,93 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а всього стягнути 75 085,13 грн. (сімдесят п`ять тисяч вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Повний текст рішення виготовлено 16.07.2024 року.
Суддя Харечко С.П.