Справа № 464/7008/24
пр.№ 2/464/2087/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

секретар судових засідань ГАРАСИМОВИЧ Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її користь на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову покликається на те, що з 07 вересня 2013 року перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2022 року сімейне життя між ними погіршувалось, що призвело до того, що з початку 2023 року фактично припинились подружні стосунки між ними. Первинною причиною є те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, почав зневажливо відноситись до неї, підняв руку, тому з дитиною переїхала до м.Львова та з цього часу проживають окремо від чоловіка. З цього ж часу відповідач взагалі не цікавиться дитиною, нічим не допомагає, тому періодично змушена виїжджати з сином до Польщі на підробіток. Окрім того, нею подано до Радехівського районного суду м.Львова позов про розірвання шлюбу, де розгляд справи здійснюється по цей час. На сьогоднішній день самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітнього сина, а також виконувати усі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. Відповідач на даний час проживає окремо від дитини, не виконує обов`язки щодо її утримання, з початку 2023 року взагалі перестав забезпечувати її матеріально, не виконує в повному обсязі обов`язків, які покладені на нього законом, як батька дитини. Просить врахувати, що дитина, окрім необхідного, потребує фізичного та морального розвитку, а за таких умов вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, належно та в повному обсязі утримувати свою дитину, оскільки на даний час офіційно не працює, періодично виїжджає до Республіки Польща на тимчасову роботу. ОСОБА_4 є здоровою та працездатною особою, перебуває у трудових відносинах з ПП «Львів-Пак», офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, інших дітей та осіб на утриманні не має, має реальну фінансову спроможність забезпечувати сплату аліментів на користь своєї дитини. Добровільно врегулювати питання щодо утримання сина відмовляється, тому змушена звернутись до суду з позовом. Просить позов задоволити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте її представник подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім цього, у згаданній заяві частково визнав позов. Вказує на те, що не відмовляється від свого обов`язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, однак, сплачувати аліменти у такому розмірі в якому просить позивач немає змоги, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, з якими він спільно проживає. Вважає можливим сплачувати аліменти на сина в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду на 04 листопада 2024 року.

04 листопада 2024 року судове засідання не відбулось, через перебування судді у відпустці (здача іспиту під час конкурсу до апеляційного суду), розгляд справи відкладено до 21 листопада 2024 року.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, з 07 вересня 2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07 вересня 2013 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.10).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року шлюб між сторонами розірвано.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 листопада 2014 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.11).

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей.

Як встановлено в ході розгляду справи малолітній ОСОБА_5 проживає та зареєстрований разом зі своєю матір`ю у квартирі АДРЕСА_1 та, відповідно перебуває на її утриманні.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

До позовної заяви та на її обґрунтування позивачкою долучено копію наказу ПП «Львів ПАК» №9 від 04 лютого 2022 року про прийняття на роботу відповідача ОСОБА_4 з 07 лютого 2022 року на виробництво на посаду підсобного робітника (а.с.12).

Відповідно до довідки про доходи №53 та №61 ПП «Львів-ПАК» ОСОБА_4 з 01 березня по 31 серпня 2024 року нараховано 78000 грн. заробітної плати, а з 01 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року нараховано 82060 грн. 07 коп.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів перебуванням на його утриманні батьків пенсіонерів, з якими він спільно зареєстрований за одною адресою, враховуючи вік ОСОБА_5 , якому на момент прийняття рішення 10 років та його потреби, суд вважає за доцільне позов задоволити повністю та присудити з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, що саме такий розмір аліментів є достатнім для задоволення необхідних потреб малолітньої дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову 11 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК