Справа № 211/201/21
Провадження № 2/211/787/24
У Х В А Л А

про відмову у закритті провадження

20 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Зоріній Н.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглядаючи в судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за необлікований ( донарахований) об`єм природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «»Криворіжгаз» звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за необлікований ( донарахований) об`єм природного газу.

Представник відповідача М. В. Скрига заявив клопотання про закриття провадження по справі, так як відсутній спір, в обгрунтування зазначено, що є беззастережним та доведеним суду, що розподіл природного газу і його подальше транспортування з метою доставки споживачам, є абсолютно іншою, повністю відокремленою діяльністю в сфері ринку природного газу. Отже фізична доставка специфічної товарної продукції яка перебуває у газоподібному стані, повністю і абсолютно відокремлена від продажу/перепродажу такої товарної продукції. Крім того, мережі які використовуються для розподілу та подальшого транспортування природного газу також призначені виключно для розподілу, і абсолютно та безумовно не призначені для постачання природного газу, що підтверджується наступним. «Система»: будь-яка транспортна або розподільна система, установки ІЛ/Ю або зберігаючи сховища, власником або уповноваженим на експлуатацію яких є газове підприємство, поширюючись на газ, що зберігається в газопроводах, та його сховища з надання допоміжних послуг, а також ті сховища афілійованих підприємств, які необхідні для забезпечення доступу до транспортування і до ІЛЯЄ (п.13 ст.2 Директиви 2009/73/ЄС). «Оператор розподільної системи»: будь-яка фізична чи юридична особа, яка здійснює діяльність з розподілу та є відповідальною за експлуатацію, утримання та в разі необхідності розвиток розподільної системи у визначеній зоні, а також, якщо належить, за приєднання до інших систем та за забезпечення довгострокової спроможності системи задовольнити обґрунтований попит розподілу природного газу (п.6 ст.2 Директиви 2009/73/ЄС та п.17 ч.І ст.1 Закону № 329-УІІІ). «Розподіл»: транспортування природного газу локальними або регіональними мережами газопроводів з метою його доставки споживачам, але не поширюючись на постачання (п.5 ст.2 Директиви 2009/73/ЄС). «Транспортування»: транспортування природного газу мережею, що складається в основному з газопроводів високого тиску - іншою ніж висхідна мережа газопроводів та іншою ніж частина газопроводів високого тиску, що використовується в основному для місцевого розподілу природного газу - з метою його доставки споживачам, але не поширюючись на постачання (п.З ст.2 Директиви 2009/73/ЄС). Кожен оператор розподільної системи відповідає за гарантування того, щоб система була здатна протягом тривалого часу забезпечити обґрунтований попит на розподіл газу, а також за експлуатацію, утримання та розвиток на економічно прийнятних умовах безпечної, надійної та ефективної системи у своїй зоні, беручі до уваги питання довкілля та енергоефективність (ч.І ст.25 Директиви 2009/73/ЄС). Оператором розподільної системи який забезпечує експлуатацію, утримання та розвиток системи у Кривому Розі, є виключно Оператор ГРМ АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) який не має ліцензії на постачання (продаж, перепродаж природного газу) та не здійснює постачання (продаж /перепродаж) природного газу споживачам. З наведеного беззаперечним є те, що з моменту набрання чинності Закону України від 09.04.2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу та імплементації Директиви 2009/73/ЄС про спільні правіша внутрішнього ринку природного газу та про скасування Директиви 2003/55/ЄС - Голос України офіційне видання від 07.05.2015 № 80, відбулось повне і абсолютне відокремлення сфери розподілу природного газу від сфери постачання природного газу. Відповідно, беззаперечним є те, що оператор розподільної системи АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) не здійснює постачання (продаж, перепродаж природного газу) споживачам природного газу за відсутності у нього права на здійснення такої господарської діяльності та за відсутності в наявності самого природного газу, а відтак вимога сплатити заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу в сумі 35226,64 грн. незаконна та не підлягає задоволенню в повному обсязі. Жодного акту виконаних робіт на підтвердження реально проданої перепроданої кількості природного газу оператором розподільної системи АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ЄДРПОУ-.03341397) відповідачу позивач до суду не надав, відтак і не довів що відповідачу було продано певну кількість природного газу. Відсутність первинних документів вказує на факт того, що оператор розподільної системи АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) не здійснює господарської діяльності з постачання природного газу, тому твердження ОСОБА_4 про таку господарську діяльність є лише його особистим припуіценням, яке не підтверджене жодним доказом про наявність у оператора розподільної системи АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код )товарної продукції - природного газу. Зазначені положення вказують, що комерційний приладовий облік природного газу за допомогою вузлів обліку природного газу здійснюється у виключно у сфері постачання природного газу, яка абсолютно відокремлена від сфери розподілу природного газу. Отже і дані, які зібрано за допомогою лічильника газу, можуть використовуватись виключно у сфері постачання, а не розподілу природного газу, адже постачання оператор ГРМ АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ЄДРПОУ.03341397) не здійснювало відповідачу. Оскільки у Оператора ГРМ АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) відсутня ліцензія на здійснення господарської діяльності у сфері постачання природного газу, то використовувати дані газових лічильників, які призначені для обчислень у сфері постачання, не може здійснюватись для визначення об ємів (обсягів) природного газу у абсолютно іншій, відокремленій сфері ринку природного газу якою є розподіл. Відтак і втручання в роботу комерційного приладу обліку природного газу, працівниками АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) незаконне. Відповідно, вимога представника позивача оплатити вартість за не облікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу в сумі 25510,03 грн., вартість витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2481,16 грн., інфляційні втрати 800,15 грн., 3% річних 212,27 гри. ґрунтується на припущеннях, домислах позивача. В сукупності наведених фактичних обставин беззаперечним та неспростовним є те, що між Відповідачем та АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) відсутні спірні правовідносини, відсутній предмет позову, а вимоги сплатити заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу в сумі 25510,03 грн., вартість витрат, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням, монтажем та проведенням експертизи лічильника газу (ЗВТ) в сумі 2481,16 грн., інфляційні втрати 800,15 грн., 3% річних 212,27 грн. є незаконними, а тому позов ОСОБА_4 на користь оператора газорозподільної системи АТ «КРИВОРІЖГАЗ» (Код ) не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.І ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження заперечував, зазначив, що підставою звернення до суду є акт про порушення, тому спір наявний, вартість розрахована, є підстави для позову, є предмет позову, клопотання представника відповідача грунтується лише на незгоді з позовними вимогами.

Розглянувши клопотання представника відповідача, вислухавши думку сторін, проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

В обгрунтування клопотання про закриття провадження по справі через відсутність спору, представник відповідача посилається на докази, які судом, на стадії початку розгляду справи по суті, ще не досліджувалися та не вивчалися, а тому клопотання передчасне.

Відтак, суд приходить до висновку, що закриття провадження у даній справі є передчасним.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22.

На підставі вищевикладеного у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за необлікований ( донарахований) об`єм природного газу- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат