Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1496/23
Провадження № 2/528/74/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2024 року м. Гребінка

14 листопада 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Татіщевої Я.В., секретаря - Трохименка В.В., розглянувши у залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 4867721 від 10.02.2021 року, в сумі 63375 грн. 00 коп..

В обґрунтування позову вказує, що 10.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір про споживчий кредит № 4867721, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 20.02.2021 року.

23.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №67-МЛ від 23.04.2021 року.

Зазначає, що банк свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2021 року (включно) становить 63 375,00 грн. (Шістдесят три тисячі триста сімдесят п`ять грн 00 коп.), відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15 000 гривень; прострочена заборгованість за комісіями становить 15 00 гривень; прострочена заборгованість за відсотками становить 46 875 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту в становить 0,00 гривень; строкова заборговансіть за комісіями становить - 0,00 гривень; строкова заборгованість за відсотками становить - 0,00 гривень; строкова заборгованість за пенями становить 0 гривень. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, кредит не погашається, проценти за його користування не сплачуються.

14.11.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, у яких вказано, що договором було визначено розмір процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1875,00 грн (п. 1.5.2), а тому слід прийти до висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, стягнення процентів в іншому розмірі є безпідставним.

14.11.2024 року представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просив розглядати справу без його присутності в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання призначене на 14.11.2024 року відповідач та її представник не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням письмових пояснень.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір про споживчий кредит № 4867721, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. на 10 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 20.02.2021 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1875,00 грн, що нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору); комісія за надання кредиту 1500,00 грн (а.с. 08-14, 16).

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням 39350330 від 10.02.2021 року. Вказане не заперечується і відповідачем (а.с.15).

23.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №67-МЛ від 23.04.2021 року, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4867721 від 10.02.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 17-22).

Відповідач належним чином не виконувала умови договору, в зв`язку з чим в неї перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 63 375,00 грн. (шістдесят три тисячі триста сімдесят п`ять грн 00 коп.), відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15 000 гривень; прострочена заборгованість за комісіями становить 15 00 гривень; прострочена заборгованість за відсотками становить 46 875 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту в становить 0,00 гривень; строкова заборговансіть за комісіями становить - 0,00 гривень; строкова заборгованість за відсотками становить - 0,00 гривень; строкова заборгованість за пенями становить 0 гривень (а.с. 23).

Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 20673646 від 28.05.2021 р. (а.с. 24).

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

ТОВ «Коллект Центр» на підставі Договору про відступлення права вимоги набуло статус нового кредитора за вказаним кредитним договором та отримало право вимоги до відповідача відносно заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Судом встановлено, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором - ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», що набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги.

Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.

Крім того, Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 1875,00 грн, що нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 08).

При цьому, як вбачається з договору сторони погодили, що кредит надається строком на 10 днів з 10.02.2021 року. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 10 днів, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 10 днів.

Таким чином, договором визначено розмір процентів за користування кредитом в розмірі 1875,00 грн (п. 1.5.2), а тому суд приходить до висновку, що саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 1.4 кредитного договору термін повернення кредиту визначено 20.02.2021 року, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 20.02.2021 року відповідно до п. 1.6, 2.3.1.2 договору відсутні.

Суд звертає увагу на те, що позивачем відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за вказаним договором був пролонгований кредитодавцем відповідно до п. 2.3.1.2 договору, також не було надано оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) (п. 4.2 договору), тому строк кредитування становив 10 днів.

Отже, продовження нарахування процентів за ставкою згідно п. 1.6 Договору після закінчення строку кредитного договору є неправомірним.

Суд при винесенні рішення враховує також практику Полтавського апеляційного суду у справі з аналогічними обставинами (постанова від 13.06.2024 року по справі № 551/165/24, номер провадження 22-ц/814/2287/24).

З огляду на викладене, враховуючи наявність у відповідача непогашеної заборгованості за договором, суд приходить до висновку про необхідність частково задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором 4867721 від 10.02.2021 року у розмірі 18 375 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 00 коп, що передбачено умовами договору (п. 1.2, п. 1.5.1, п. 1.5.2 Договору).

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 778 (сімсот сімдесят вісім) грн 36 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 274, 279, 259, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 4867721 від 10.02.2021 року, в сумі 18 375 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) судовий збір у сумі 778 (сімсот сімдесят вісім) грн 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2024 року.

Суддя Я. В. Татіщева