Справа № 461/7367/24
У Х В А Л А

іменем України

"12" листопада 2024 р. м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Салика С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за первісним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 08 жовтня 2024 року о 09 год. 40 хв.

27 вересня 2024 року на адресу суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, - прийнято до розгляду.

Об`єднано в одне провадження первісний позов (справа №461/7367/24, провадження №2/461/3031/24) Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) про захист прав споживачів, та призначено підготовче судове засідання на 30 жовтня 2024 року на 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче судове засіданні та призначено до судового розгляду по суті.

06 та 08 листопада 2024 року від представника позивача за первісним позовом ТА «Ідея Банк» Заставної О. надійшла заява, відповідно до якої просить суд вважати позовними вимогами АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 у розмірі 137363,27 грн. (прострочений борг 93511,14 грн., прострочені проценти 43852,13 грн.), а решту позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 87917,58 грн., - залишити без розгляду.

12 листопада 2024 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просить суд прийняти заяву ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості за кредитом та у зв`язку з цим закрити провадження у цивільній справі №461/7367/24.

Вирішити питання про розподіл судових витрат. Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

Первісний позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 137 363 грн. 27 коп.

Розгляд цивільної справи проводити без участі ОСОБА_1 та його представника.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подані заяви, оглянувши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд приймає до уваги подану представником позивача Заставною О. заяву та приходить висновку, що позовну вимогу в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів у розмірі 87917,58 грн. за траншем №G02.10701.008182846 від 11.06.2021 р., виданим у рамках Кредитного договору, слід залишити без розгляду, оскільки це не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує законних прав та інтересів сторін.

Що ж стосується клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову та вирішення питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В частині другій цієї статті вказано, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частини 1-3 ст. 206 ЦПК України встановлюють, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч. 2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Підстав для відмови у їх задоволенні судом не встановлено. Зокрема, встановлено виконання банком вимог ОСОБА_1 після подачі позовної заяви та відсутність претензій або вимог у сторін один до одного з цього приводу (заборгованості наведеній у зустрічному позові та цієї частини заявлено боргу у первісному позові).

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Щодо клопотання представника відповідача за первісним позовом адвоката Буковинського Тараса Йосиповича про стягнення з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, слід зазначити наступне.

Частиною 3 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що Акціонерним товариством «Ідея Банк» після пред`явлення ОСОБА_1 зустрічного позову фактично було задоволено позовні вимоги останнього, то понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з АТ «Ідея Банк».

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановлено, що між адвокатом Буковинським Т.Й. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №14-23/09/2024 від 23.09.2024 р.

Відповідно до остаточного розрахунку сум судових витрат та детального опису виконаних адвокатом робіт для визначення розміру витрат на правничу допомогу у цивільній справі №461/7367/24, у зв`язку з розглядом справи у суді, вартість вказаних у цих документах послуг, які стосуються надання правничої допомоги у даній справі складає 10000 гривень.

Згідно ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін щодо розподілу судових витрат, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 гривень не є цілком співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Зокрема, визначаючи розмір витрат, які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (участь у судових засіданнях та час витрачений на обґрунтування позиції сторони і надання консультацій для її погодження), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), ціни позову, а також значення справи для кожної сторони.

З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, а також зазначених критеріїв, суд приходить до висновку, що заяву адвоката Буковинського Тараса Йосиповича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 5000 гривень - витрат сторони на правничу допомогу, що суд вважає адекватним та пропорційним розміром, з врахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованості підготовлених та поданих до суду стороною документів, їх значення для спору (справи), а також того, що позивач не підтримує свої позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем.

Виходячи з наведених вище обставин справи, а також доводів та мотивів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 133, 141, 247, 257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну вимогу Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за траншем №G02.10701.008182846 від 11.06.2021 р. у розмірі 87917,58 грн., залишити без розгляду.

Заяву представника відповідача за первісним позовом адвоката Буковинського Т.Й. про закриття провадження у справі ? задовольнити.

Провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) про захист прав споживачів, - закрити, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в , адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова, 11) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) 5000 гривень - витрат сторони на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог заяви щодо стягнення судових витрат відмовити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12 листопада2024 року.

Суддя В.Ф. Романюк