Справа № 203/691/24
Провадження № 2/0203/718/2024
УХВАЛА

28 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи клопотання представника позивача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Чергове судове засідання було призначене судом на 28.05.2024 року, в яке з`явились всі учасники справи.

07.02.2024 року разом з позовом представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів, в якому він зазначив, що в силу вимог ст. ст. 61, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» позивач не може отримати інформацію про відкриття та рух коштів на депозитному рахунку позивача та відповідача, відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» (далі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), відповідно, позивачем та відповідачем. Тому представник позивача звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів.

Під час судового засідання представник позивача підтримав вимоги клопотання та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище.

Представник відповідача просив суд в частині вимог клопотання представника позивача про витребування інформації про рух коштів вирішити на розсуд суду, а в іншій частині про витребування копій договорів відмовити, бо такі не мають значення для справи.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що на підтвердження неможливості самостійно надати суду докази, про витребування яких просить представник позивача, він надав суду: копію заяви 05.02.2024 року про надання інформації, складену на адресу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та докази її направлення на електронну адресу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: .

Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача половини депозитного вкладу, відкритого в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в період проживання однією сім`єю, а саме: 5000 доларів США за період 19.02.2013 року по 08.02.2021 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України та матеріалів справи вказує, що докази, про витребування яких просить представник позивача, мають значення для об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин справи, правильного вирішення справи по суті спору, але в частині вимог про витребування у Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» інформації про укладені договори депозиту (депозитні договори) та додаткові угоди до них, між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року, включно, про рух коштів по депозитним рахункам ОСОБА_4 , відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в рамках договорів депозитів (депозитних договорів), укладених між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року, включно.

Однак, в іншій частині клопотання представника позивача суд вважає необґрунтованим, бо ним не доведено того, що депозитні договори, які він просить суд витребувати у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», дійсно були укладені між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року, включно.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 83, 84, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації задовольнити частково.

Витребувати у Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» інформацію:

- про укладені договори депозиту (депозитні договори) та додаткові угоди до них, між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року, включно;

- про рух коштів по депозитним рахункам ОСОБА_4 , відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» в рамках договорів депозитів (депозитних договорів), укладених між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 19.02.2013 року по 08.02.2021 року, включно.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 04.06.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва