Справа № 172/471/24
Провадження № 2-о/172/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубовиківська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява. В обґрунтування якої заявниця вказує, що з 1969 року вона та її чоловік знайомі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проходила постійне стаціонарне лікування у Гейківській обласній психіатричній лікарні, де вони з чоловіком працювали лікарями. У 1974 році їх з чоловіком направили на роботу до Васильківської обласної психіатричної лікарні, наразі вона має назву Обласний комунальний заклад «Васильківський психоневрологічний будинок-інтернат». Вони з чоловіком зробили так, що ОСОБА_2 також перевели туди, а по факту вони забрали ОСОБА_3 до своєї сім?ї у будинок, який вони отримали, так як з ОСОБА_3 у них склалися теплі стосунки, інших родичів у неї не було, рідні батьки відмовилися від неї. ОСОБА_2 зростала та виховувалася разом з їхніми рідними дітьми. У подальшому рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 10.07.1980 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над ОСОБА_2 . У них був спільний бюджет, спільне харчування, купувалося майно для спільного користування, надавалася взаємна допомога. Коли вони приватизували будинок, то ОСОБА_2 як член їхньої сім?ї отримала у власність частину цього будинку. Разом з ОСОБА_2 вони проживали у будинку АДРЕСА_1 , до самої її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я заявниці здійснила поховання ОСОБА_2 та прийняла у спадок речі і майно, яке залишилося після її смерті, тобто були здійснені дії по фактичному прийняттю спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявниці ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яку за заповітом в рівних частинах успадкували їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Серед спадкового майна знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 . Під час отримання дітьми свідоцтва про право на спадщину нотаріус звернув увагу на те, що успадкування 1/4 частки, яка належала ОСОБА_2 до цього часу є документально не оформленою. Після цього вона звернулася до Васильківської держнотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва державний нотаріус відмовив у зв`язку з пропуском строку для звернення до нотаріуса та відсутні докази родинних стосунків спадкоємиці із спадкодавицею. Встановлення факту необхідне їй для того, щоб мати можливість прийняти і оформити спадщину. Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю разом зі спадкодавцем за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 10 липня 1980 року та до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, заперечень у справі не має, підтверджує обставини викладені у заяві ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, яке відбулося 08.07.2024 року, був допитаний свідок ОСОБА_7 який пояснив, що він працює старостою Миколаївського старостинського округу Дубовиківської сільської ради. Заявниця проживає на території старостинського округу. Скільки проживає там, знає що ОСОБА_2 проживала у сім?ї заявниці за місцем їх проживання в с. Медичне. Про інших родичів ОСОБА_2 йому не відомо.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши свідка суд приходить до такого.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 10.07.1980 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над безрідною ОСОБА_2 , 1951 року народження.

З довідки виконкому Дубовиківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 26.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 згідно із записами у по господарській книзі № 1 на 2016-2020 роки, на день смерті була зареєстрована та дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та мала такий склад сім?ї: опікуни ОСОБА_1 , 1937 року народження, ОСОБА_4 , 1932 року народження.

Згідно з актом сільського голови Дубовиківської сільської ради від 26.01.2024 року ОСОБА_2 фактично проживала та виховувалася в сім?ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як донька з 10.07.1980 року і до моменту її смерті. Проживали всі в будинку за вищезазначеною адресою.

Зі свідоцтва про право власності на житло вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 та членам його сім?ї ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 05.03.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущений строк для звернення до нотаріуса та відсутні докази родинних стосунків спадкоємиці із спадкодавицею.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначені факти, які можуть встановлюватися у судовому порядку. Частиною другою цієї норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В ході розгляду справи, з досліджених письмових доказів та показань свідка, суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент її смерті у 2020 році за місцем їх спільного проживання в будинку по АДРЕСА_1 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці разом зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи, тому її слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 Розділу IV (Окреме провадження) ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубовиківська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю до часу відкриття спадщини - задовольнити.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю разом зі спадкодавцем за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 10 липня 1980 року та до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк