Справа № 438/1175/24
Номер провадження 2/438/342/2024
УХВАЛА

19 листопада 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря судового засідання Терлецької Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України по факту підроблення та використання підроблених документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання жилого приміщення для постійного проживання

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 не з`явилась;

представник відповідача: ОСОБА_3 (ордер ВС №1281762 від 07.10.2024, договір б/н від 07.10.2024, свідоцтво №388 від 22.07.2005)

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання жилого приміщення для постійного проживання.

02.10.2024 позивач ОСОБА_1 подав клопотання про постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України по факту підроблення та використання підроблених документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання жилого приміщення для постійного проживання.Своє клопотання обґрунтовує тим, що з 15.12.2017 року по теперішній час він протизаконно позбавлений права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 внаслідок перепродажу квартири між родичами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з використанням підроблених довідок про склад сім`ї ОСОБА_6 , технічного паспорта на дану квартиру при укладанні договорів купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Просить постановити окрему ухвалу по факту підроблення та використання підроблених документів групою осіб для перепродажу квартири АДРЕСА_1 , в якій він зареєстрований, але позбавлений права проживати в квартирі з 15.12.2017 року внаслідок перепродажу квартири з використанням підроблених довідок про склад сім`ї ОСОБА_6 , технічного паспорта на дану квартиру при укладанні договорів купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Окрему ухвалу просить надіслати прокурору або органу досудового розслідування.

Суд, проаналізувавши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1, ч.11 ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року (справа №438/748/21) встановлено, що ОСОБА_1 із 2001 року був зареєстрований у квартирі

АДРЕСА_1 , а у 2006 році знятий

з реєстрації у зв`язку з виїздом до м. Львова на навчання де був зареєстрований в гуртожитку.

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації Бориславської міської ради Львівської області від 24 липня 2018 року

№ 1176/17-59, від 26 жовтня 2020 року № 2606/17-59, відповіді на запит

від 30 жовтня 2020 року № 2679/17-45, адресної картки особи, копії будинкової книги ОСОБА_1 із 09 липня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 15 грудня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 . 20 березня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 30 квітня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 . Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 30 березня 2017 року клопотання ОСОБА_7 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. ОСОБА_7 обвинувачену у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. У кримінальному провадженні № 0000099 від 25 жовтня 2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 встановлено, що 15 грудня 2010 року ОСОБА_7 з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_4 , у нотаріальній конторі приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Монастирської М. М., представила завідомо підроблений документ, а саме - довідку про склад сім`ї № 2660 від 15 грудня 2010 року, в якій вказано неправдиві відомості про те, що у спірній квартирі зареєстровано та проживає двоє осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що не відповідає дійсності, оскільки фактично станом на 15 грудня 2010 року і на даний момент за вказаною адресою, крім перелічених осіб, зареєстрована та проживала її неповнолітня дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок використання ОСОБА_7 завідомо підробленого документа, між нею та ОСОБА_4 всупереч статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», без відповідної згоди органу опіки і піклування, 15 грудня 2010 року було укладено договір купівлі-продажу квартири.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою

АДРЕСА_1 шляхом надання доступу до житла. В іншій частині позову відмовлено. . Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири від 15 грудня 2010 року та від 20 березня 2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги заявлені

із пропуском позовної давності. В частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30 квітня 2020 року суд першої інстанції відмовив, оскільки він укладений в результаті двох попередніх договорів купівлі-продажу, у визнанні недійсними яких відмовлено. Крім того, позивач не був співвласником спірної квартири, не є стороною спірних правочинів, а ОСОБА_2 є добросовісним набувачем. Задовольняючи позов в частині усунення перешкод у користуванні квартирою, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача немає іншого, крім спірної квартири, житла, останні декілька років він проживає на орендованій квартирі, тому його право на житло є порушеним.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року (справа 438/748/21 провадження № 22-ц/811/630/22 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року змінено

в частині відмови у задоволенні позовних вимог, викладено його мотивувальну частину у цій частині в редакції постанови апеляційного суду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційний суд виходив з того, що право чи інтерес позивача, укладеним 15 грудня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 договором купівлі-продажу, не порушені. Оскільки вимоги про визнання недійсними інших договорів купівлі-продажу від 20 березня 2017 року та від 30 квітня 2020 року є похідними від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2010 року, тому вони також не підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог апеляційний суд погодився

з висновками суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2024 року (справа № 438/748/21 провадження № 61-9462св23) касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 07 лютого 2022 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, з урахуванням змін, внесених постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року

в незміненій частині залишено без змін. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 178 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг. Касаційний суд віиходив із того, що ОСОБА_1 не був власником чи співвласником спірної квартири, а був лише зареєстрований у ній як член сім`ї колишнього власника ОСОБА_7 , яка відчужила своє майно за договором купівлі-продажу та виселена зі спірної квартири на підставі рішення суду. ОСОБА_2 придбала спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2020 року. Відомостей про те, що вона не

є добросовісним набувачем майна, судами не встановлено. Жодних взаємовідносин (сімейних, договірних тощо) ОСОБА_2 із ОСОБА_1 не має. При цьому ОСОБА_2 стверджує, що спірна квартира необхідна їй для проживання зі своєю сім`єю, у тому числі малолітньою дитиною. З огляду на встановлені у розглядуваній справі обставини, права та законні інтереси ОСОБА_2 , як власника квартири на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном переважають інтерес члена сім`ї колишнього власника на користування квартирою, яка раніше належала його матері. Вселення фактично сторонньої для ОСОБА_2 особи у її квартиру суперечить передбаченому статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, праву кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. При цьому ОСОБА_1 , будучи зареєстрований у квартирі як член сім`ї своєї матері (попереднього власника житла), мав усвідомлювати, що у разі зміни власника, зокрема шляхом продажу квартири іншій особі,

з якою він не пов`язаний будь-якими сімейними чи договірними відносинами, проживати у ній він зможе лише з дозволу нового власника.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 приймав участь у судових засіданнях та був стороною в справі, які розглянуті Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, Львівським апеляційним судом та Верховним судом. Такі письмові докази, як довідки про склад сім`ї ОСОБА_6 , технічні паспорти на спірну квартиру при укладанні договорів купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були досліджені судами.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України по факту підроблення та використання підроблених документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання жилого приміщення для постійного проживання.

Керуючись ст. ст. 262, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 від 02.10.2024 про постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України по факту підроблення та використання підроблених документів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання жилого приміщення для постійного проживання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені, проголошені та вручені 19.11.2024. Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2024.

Суддя Бориславського міського суду Світлана ТКАЧОВА