Справа № 509/3657/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольського районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

про

визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Лук`ян С.Г., звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці кадастровий № :02:008:0039, за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий №:02:008:0039, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лук`ян С.Г., не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомили, надавши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримали свій позов, який просили задовольнити та слухати справу без їх участі.

Представник відповідача Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій у вирішенні вказаної справи поклався на розсуд суду з проханням слухання справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю визнала позов з проханням слухання справи за її відсутності.

Всі інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.

Рух справи в суді першої інстанції:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Лук`ян С.Г., адреса для листування: АДРЕСА_3 , до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, місцезнаходження: 67832, Одеська область, Одеський район, смт Великодолинське, вул. Соборна, 1, корп. А, про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.08.2024 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 годину 30 хвилин 20.11.2024 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи № 39/2023, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Приписи ст. 1261 ЦК України встановлюють, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого15.04.1986 року.

25 березня 2015 року ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 25.03.2015 року, актовий запис № 113.

Під час шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , придбала садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 39 кв.м., який складається з одного садового будинку літ. «А», погребу літ. «А1», входу до погребу літ. «а», мансарди літ. «А2», господарських будівель та споруд під літ. «Б», санблоку літ. «В», сараю, № 1 воріт, № 2 огорожі, № 3 цистерни, № 4 оглядового колодязю, І замощень, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку, укладеного 11.06.2018 року та посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 892 (витяг з ДРРП №127095874 від 11.06.2018, номер запису про право власності 26557762).

Також судом встановлено, що будинок розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0577 га, кадастровий №:02:008:0039, розташованій за тією ж адресою, яку також придбала

ОСОБА_7 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, укладеного 11.06.2018 року та посвідченого приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 896 (витяг з ДРРП №127099449 від 11.06.2018, номер запису про право власності 26558264).

ІНФОРМАЦІЯ_7 дружина батька - ОСОБА_7 померла. Після її смерті ОСОБА_5 звернувся із заявою про виділ частки із права спільної сумісної власності, однак оформити її не встиг, враховуючи, що сам помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відкрилась спадщина у вигляді:

- земельної ділянки, площею 2,1649 га, кадастровий № :01:004:0278, розташованої на території Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області;

- 1/2 частини земельної ділянки, площею 2,0386 га, кадастровий № :01:004:0261, розташованої на території Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області;

- 1/4 частки садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці кадастровий № :02:008:0039, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/4 частина земельної ділянки площею 0,0577 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, окрім ОСОБА_1 , є інший спадкоємець після смерті її батька це її рідна сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 12.07.1982).

Так, 21.02.2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено догорів про поділ спадщини, за яким у приватну власність ОСОБА_4 перейшло наступне майно:

- земельна ділянка 2,1649 га, кадастровий №:01:004:0278, розташована на території Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області;

- 1/2 частина земельної ділянки, площею 2,0386 га, кадастровий № :01:004:0261, розташована на території Молодіжненської сільської ради Одеського району Одеської області.

У приватну власність ОСОБА_1 перейшло наступне майно:

- 1/4 частка садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці з кадастровим № :02:008:0039, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/4 частина земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий № :02:008:0039, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шевченко Валерії Марківни з питанням оформленням спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_5 . Однак у своєму листі за вих. № 40/02-14 від 21.02.2024 року вказаним нотаріусом позивачці було надано роз`яснення, з якого вбачається, що батько ОСОБА_5 за життя не встиг отримати свідоцтво про право власності (в результаті виділення йому, як пережившому чоловіку, частки із права спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу) та оформити (зареєструвати) на своє ім`я право власності. У зв`язку із чим нотаріусом рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду із позовом про визнання права власності на 1/2 частину садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці кадастровий №:02:008:0039, за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий № :02:008:0039, яка розташована за тією ж адресою.

Зі спадкової справи № 39/2023, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка надійшла на адресу суду 05.08.2024 року вбачається, що інших спадкоємців, окрім залучених ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.08.2024 року, немає.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність у його задоволенні.

Враховуючи, що в позовній заяві не ставиться питання, щодо розподілу судових витрат, судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, вказане питання не вирішується.

Керуючись ст. ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,174, 213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1222,1225,1234,1258,1262,1268,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці кадастровий № :02:008:0039, за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0577 га, кадастровий №:02:008:0039, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя А.І. Бочаров