Справа № 211/4507/23
Провадження № 2/211/155/24
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2009 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2009 та до досягнення дитиною повноліття. Рішення було пред`явлено до виконання до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №47980720. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів без поважних причин, внаслідок чого станом на 10.06.2021 утворилась заборгованість з виплати аліментів на утримання дитини в сумі 124 156,94 грн. На підставі викладеного та з урахуванням положень ст. 196 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2023 у сумі 124 156,94 грн.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05 жовтня 2023 року від відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що останній не згодний з позовними вимогами позивача у повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні потворних вимог з огляду на те, що позовна вимога є безпідставною. Оскільки за період з 10.06.2021 по 01.07.2023 в нього не могла жодним чином утворитись заборгованість, тому що ніякого зобов`язання у відповідача щодо сплати аліментів за вказаний період взагалі не було. 10.06.2021 його син, ОСОБА_4 , досяг повноліття та в нього закінчилися обов`язки щодо сплати аліментів на дитину.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі №211/6214/23.

09 листопада 2023 року позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2023 у сумі 124 123,73 грн.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 провадження у справі відновлено та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.

Представник третьої особи - Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справ і, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 10.06.2021 набув повноліття.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2009, справа №2-2235/09, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2009 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9 копія виконавчого листа).

Виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (наразі - Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)) (а.с. 10 копія постанови про відкриття виконавчого провадження №47980720 від 03.07.2015).

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2016, справа №211/6504/15-ц, з відповідача стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.07.2012 по 01.09.2015 у розмірі 7 175,22 грн. (а.с. 61-63 копія рішення).

Відповідно до довідки-розрахунку від 19.05.2023 за №44/11, наданого головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Чумановою Н.О., заборгованість ОСОБА_2 по виконанню рішення суду №2-2235/09 станом на 10.06.2021 складає 124 156,94 грн. (а.с. 5). Треба зауважити, що заборгованість вказана за період з 01.01.2012 по 10.06.2021.

Згідно із довідкою-розрахунком від 27.10.2023 за №82/11, наданою головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Чумановою Н.О., заборгованість ОСОБА_2 по виконанню рішення суду №2-2235/09 станом на 10.06.2021 складає 124 123,73 грн. (а.с. 86-88). Треба зауважити, що заборгованість вказана за період з 01.07.2012 по 10.06.2021.

У свою чергу, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2023 у сумі 124 123,73 грн.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Стаття 196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

Виходячи з наведеного, законодавець не ставить обов`язок по сплаті аліментів, у разі обізнаності платника аліментів про їх стягнення, в залежність від стягнення таких за виконавчим листом шляхом відрахування із заробітної плати чи іншого доходу, оскільки судові рішення, що набрали законної сили, підлягають обов`язковому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення про стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно із ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

р = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) +………. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q2 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (постанова Верховного Суду України від 25.04.2018, справа №572/1762/15-ц).

Проте власного розрахунку неустойки (пені) позивач не надала та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при розрахунку розміру пені виходила виключно з довідок, наданих виконавчої службою, тобто обмежувалась тільки розміром заборгованості по сплаті аліментів станом на 10.06.2021. При цьому позивач навіть не враховувала факт того, що пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2012 по 01.09.2015 у розмірі 7 175,22 грн. вже була стягнута за рішенням суду у справі №211/6504/15-ц за її позовом.

Суд зауважує, що довідка-розрахунок від 19.05.2023 за №44/11 та довідка-розрахунок від 27.10.2023 за №82/11, надані головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Чумановою Н.О., є належними доказами наявності заборгованості по сплаті аліментів. Однак, позивач мала зробити власний розрахунок пені, виходячи з формули, вказаної вище та вказати вірний період в межах періоду стягнення аліментів. Проте позивач власного розрахунку не надала та просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2023, тобто за період, коли у відповідача вже були відсутні аліментні зобов`язання, оскільки їх спільна дитина 10.06.2021 набула повноліття.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст. 196 СК України, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за період прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 01.06.2023 у сумі 124 123,73 грн. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю, так як наявними матеріалами справи не доведено наявність заборгованості зі сплати аліментів у спірний період.

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так як позивач при поданні позову до суду про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а у задоволенні позовних вимог їй відмовлено, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 80, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд -

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 і у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , третя особа: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Судові витрати в частині відшкодування витрат на сплату судового збору віднести за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 09 липня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко