Номер провадження: 22-ц/813/3257/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.

учасники справи:

заявник начальник Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

стягувач приватне акціонерне товариство УкрСиббанк

боржник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Тищенко Станіслав Юрійович

на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2023 року

у цивільній справі за заявою начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дублікату виконавчого листа

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

В жовтні 2023 року начальник Суворовського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Войтенко В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1527/16015/12.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2023 року заяву начальника Суворовського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1527/16015/12 задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 1527/16015/12 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ Укрсиббанк суми у розмірі 437376, 64 грн та 3219 грн, відповідно до змісту рішення суду у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Тищенко С.Ю., вважає, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2023 року про видачу виконавчого листа прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, та не відповідає діючому законодавству України.

Просить скасувати вказану ухвалу суду, відмовити в задоволенні заяви Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про видачу дубліката виконавчого листа.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що був пропущений строк на звернення з виконавчим документом, питання про поновлення строку заявником перед судом не порушувалось. Просить звернути увагу, що на виконавчому листі є відмітка про повернення, 22.11.2013 року, 23.11.2015 року, 22.02.2017 року, а постанова про відкриття провадження датована 10.10.2019 роком. На що суд першої інстанції не звернув увагу та ухвалив рішення з грубим порушенням норм процесуального права та безпідставно задовольнив заяву про видачу дублікату.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що заявник не сплатив судовий збір у розмірі 0,03 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як то зазначено у п. 17.4 Розділу 13 ЦПК України. Квитанцій підтверджених сплату судового збору в матеріалах справи відсутні.

Відтак, на думку апелянта у суду першої інстанції були відсутні підстави для видачі дубліката вказаного виконавчого листа.

Також судом належним чином не враховано, що дублікат виконавчого листа не відповідає вимогам ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», і в порушення вимог зазначеного Закону не зазначено про те, що обов`язок стягнення є солідарним.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

На апеляційну скаргу ОСОБА_4 від представника позивача (стягувача) АТ Укрсиббанк адвоката Гладиш Я. надійшов відзив.

В якому адвокат просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеса від 09.11.2023 року без задоволення, а судове рішення без змін.

У відзиві представник позивача не погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо того, що заява про видачу дублікату подано з пропуском строку пред`явлення до виконання. В обґрунтування заперечення зазначено наступне: постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС від 16.02.2022p. виконавчій лист №1527/16015/12 від 12.04.2013р. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «УКРСИББАНК» суми у розмірі 437376,64 грн та 3219 грн було вирішено повернути стягувачу на підставі ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З вищевикладеного вбачається що строк пред`явлення виконавчого листа по справі 152 7/16015/12, до виконання, не пропущено, та спливає лише - 16.02.2025p.

Факт відсутності виконавчого документа у Заявника та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. За умови дотримання строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або його поновлення з підстав поважності причин пропуску, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважаться втраченим, коли його загублено, украдено, знищено aбo істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази. На обґрунтування доводів щодо втрати оригіналу виконавчого документа AT АБ «Укргазбанк» вказувало на те, що не отримувало постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа разом із виконавчим листом. На обґрунтування цього твердження заявник посилився також на відсутність у супровідному листі державного виконавця оригіналу виконавчого листа як додатка до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно нормам Закону єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа с його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив aбo суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважаться поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Судове рішення с обов`язковим до виконання. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод.

На думку представника позивача питання обсягу дослідження доводів заявника та ix відображення у оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду, можливо зробити висновок, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікація спірних відносин, як у матеріально- правовому, так i у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Суворовського відділі ДВС перебувало виконавче провадження ВП №60142004 щодо виконання виконавчого листа №1527/16015/12 від 12.04.2013р. щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» суми у розмірі 437376,64 грн та 3219 грн.

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС від 10.10.2019р. було відкрито виконавче провадження (а.с. 5).

Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС від 16.02.2022р. виконавчий лист №1527/16015/12 від 12.04.2013р. щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» суми у розмірі 437376,64 грн та 3219 грн було вирішено повернути стягувачу (а.с. 6).

25.09.2023р. до Суворовського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява від стягувача АТ «Укрсиббанк» в якій вони просили повідомити про місце перебування виконавчого листа (копія клопотання а.с. 7).

Під час перевірки інформації працівниками відділу ДВС було встановлено, що постанова про повернення виконавчого листа та виконавчий лист стягувачу не надсилався. Оригінал виконавчого листа знайдений не був, тобто він є втраченим.

У жовтні начальник Суворовського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Войтенко В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1527/16015/12 (а.с. 1-2).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення с обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади i органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян i підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, i за її межами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення с складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, Ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод.

У рішенні у справі «Горнсбі проти Грецїї» (заява №18357/91, від 19.03.1997 року) визначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакції Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вказаних норм підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є відповідне звернення стягувача, державного або приватного виконавця.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути лише закінчення строку для пред`явлення його до виконання.

Так, в заяві про видачу дублікату було зазначено, що при перевірці матеріалів виконавчого провадження оригіналів виконавчого листа знайдено не було. За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 03.10.2023 р., виконавчий лист № 1527/16015/12 виданого 31.01.2013 року повторно на виконання не подавався, повідомлення щодо видачі дублікату були направлені сторонам 03.10.2023 року.

Пунктом 1 частини четвертій статті 12 Закону № 1404-VIII Про виконавче провадження передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною п`ятою статті 12 Закону №1404-VIII унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі aбo частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки a6o розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта та п`ята статті 12 Закону 1404-VIII).

Аналогічні положення були передбачені у частині третій статті 23 Закону № 606-XIV.

Із системного аналізу указаних норм чинного Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, станом на день звернення до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1527/16015/12, а саме, 03.10.2023 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, та спливає 16.02.2025 року.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення заяви державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.

Колегія судді відхиляє доводи апелянта про те, що рішення суду, згідно якого було видано виконавчі листи, є незаконним та не справедливим, оскільки вказане не підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, те що обов`язок щодо стягнення є солідарним, на увагу не заслуговують, оскільки питання про видачу дубліката виконавчого листа відносно ОСОБА_5 було вирішено в іншому провадженні.

Необґрунтованими є і доводи скарги про необхідність сплати державним виконавцем судового збору при подачі до суду заяви про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України обов`язок зі сплати судового збору за подачу до суду заяви про видачу дублікату виконавчого документа встановлений для стягувача, а не для державного виконавця.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди боржника з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою і законності та обґрунтованості постановленої судом ухвали не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої дії адвокат Тищенко Станіслав Юрійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова