Справа №478/1099/24 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/1672/24
Постанова

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Тищук Н.О., Царюк Л.М.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області, ухвалене 19 вересня 2024 року, під головуванням судді Іщенко Х.В., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», Товариство) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 простягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи його наступним.

24 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір №6299352 про надання споживчого кредиту, у розмірі 15000,00 грн, строком на 360 днів. Детальний термін та дата останнього платежу по кредиту (19 січня 2024 року) вказано в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Вказаний договір укладено на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надавши кредит у вказаній вище сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

У порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 29 серпня 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 59775 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 15000 грн, відсотками у сумі 26865 грн та нарахованих процентів за 60 календарних днів 17910 грн.

25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (фактор)укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, за яким клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №6299352 від 24 січня 2023 року, укладеним із ОСОБА_1 .

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, наявність заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача вищевказаний борг та судові витрати.

19 вересня 2024 року заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області частково задоволені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитним договором №6299352 від 24 січня 2023 року у розмірі 41865 грн, з яких 15000 заборгованості за тілом кредиту, 26865 грн заборгованість за відсотками.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» 1696 грн 40 коп судового збору та 3000 грн витрат на правову допомогу.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не довів факту належного повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні, тому до позивача перейшло право вимоги суми заборгованості, яка була нарахована первісним кредитором та існувала на момент передачі права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за договором факторингу. Тому, позовні вимоги в частині нарахування позивачем відсотків у розмірі 17 910 грн є безпідставними.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 24 січня 2023 року Товариство набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором. Встановивши наявність заборгованості відповідача за кредитним договором суд безпідставно відмовив у стягненні відсотків у розмірі 17 910 грн, нарахованих позивачем за 60 календарних днів, відповідно до умов кредитного договору. Суд не врахував, що про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну адресу, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідне повідомлення.

Звертає увагу, що відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредиту, їх розмір визначений умовами договору.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електроний договір № 6299352 про надання споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом позичальника шляхом відтворення одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (банка-емітента платіжної картки) грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 15000,00 грн, терміном на 360 днів.

У пункті 1.5.1 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,99 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту.

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5419,24.01.2023 11:06:25.

Додатком №1 до вказаного вище договору № 6299352 від 24 січня 2023 року погоджено Графік платежів та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Факт перерахування кредиту на рахунок відповідача підтверджується Довідкою від ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», який згідно договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16 лютого 2022 року здійснило переказ грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) банком-емітентом якої є АТ «СЕНС БАНК» від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошових коштів в сумі 15000,00 грн. Дата транзакції 24 січня 2023 року. Призначення платежу - зарахування на картку № НОМЕР_1 .

25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором № 6299352 від 24 січня 2023 року.

Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників від 25 вересня 2023 року до Договору факторингу, на момент укладення договору факторингу та передачі права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»,заборгованість ОСОБА_1 становила 41865,00 грн, з яких: 15000,00 грн основна сума боргу, 25865,00 грн заборгованість за відсотками.

За умовами договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року сторони визначили, що право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з Боржників, які виникли на підставі кредитних договорів; заборгованість - грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом, що містяться у Реєстрі боржників, які належать до сплати Клієнту Боржниками, у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), пеня за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

На підтвердження виконання умов даного договору факторингу було складено акти прийому-передачі реєстру заборгованостей боржників № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно частини другої статті 517 ЦК боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».

В матеріалах справи міститься повідомлення, надіслане 25 вересня 2023 року ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на електронну адресу, зазначену відповідачем у кредитному договорі. В повідомленні йдеться про відступлення права вимоги позивачу, зазначено, що ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є новим кредитором за вищенаведеним кредитним договором (а.с.23).

За такого, не можна вважати, що боржник не був повідомлений про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», а висновок суду першої інстанції в цій частині є помилковим.

З огляду на викладене, а також на те, що договірні зобов`язання продовжували існувати, у позивача виникло право вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 січня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , який надав позивач, згідно якого загальний розмір заборгованості за кредитним договором від 24 січня 2023 року склав 59 775 грн.

До вказаного розрахунку заборгованості первісний кредитор за період з 25 січня 2023 року по 24 квітня 2023 року нарахував 15 000 грн тіло кредиту; 26 865 грн відсотки за користування кредитом, виходячи з відсоткової ставки 1,99% в день за 90 днів користування кредитними коштами (п.1.4,п.1.5.1 умов договору), а всього 41 865 грн, з них:

Також, новим кредитором за період з 25 вересня 2023 року по 23 листопада 2023 року нараховані відсотки за несвоєчасне погашення ОСОБА_1 кредиту у розмірі 17 910 грн, (60 календарних днів, відсоткова ставка 1,99%).

Розмір заборгованості, заявлений до стягнення не спростований.

Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором від 24 січня 2023 року, а відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором, отже заборгованість за відсотками у розмірі 17 910 грн за неналежне виконання відповідачем умов договору, є доведеною та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на докази, які містяться в матеріалах справи, не дослідив їх та не дав їм оцінку, тому дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні нарахованих ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відсотків у розмірі 17 910 грн за неналежне виконання відповідачем умов договору.

З урахуванням наведених обставин колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнутої на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором, відповідно до пп. 1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні, збільшивши її розмір з 41865 грн до 59 775 грн.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення розміру кредитної заборгованості і задоволення позову в цій частині, то слід змінити розподіл судових витрат, зі сплати судового збору, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства 2 422 грн 40 коп судового збору .

Судовий збір, сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у розмірі 3 633 грн 60 коп.

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді цієї справи в суді першої інстанції, суд провів належну правову оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував критерій їх реальності, конкретні обставини справи, а також те, що розгляд справи відбувався без участі представника позивача (адвоката), прийняв до уваги обсяг наданих адвокатом документів, який є незначним, співмірність вартості послуг із складністю справи і змістом наданих послуг та дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового відшкодування на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Зменшуючи розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу (з 10 000 грн до 3 000 грн), суд першої інстанції врахував принципи розумності, співмірності й реальності судових витрат у справі.

Тому, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в частині стягнутих витрат на професійну правничу допомогу, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів вважає, що визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в апеляційному суді в сумі 5 000 грн є завищеним, оскільки на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція сторони вже сформована, а всі докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, досліджені в суді першої інстанції, тому з урахуванням невеликої складності справи (апеляційна скарга обґрунтовувалася лише тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, безпідставно зменшив розмір кредитної заборгованості та понесених витрат на правничу допомогу), колегія суддів вважає, що співмірним, розумним та необхідним в межах перегляду цієї справи в суді апеляційної інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити частково.

Заочне рішення Казанківського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2024 року в частині стягнення розміру заборгованості за кредитним договором та судового збору змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» () заборгованість за кредитним договором № 6299352 від 24 січня 2023 року у розмірі 59 775 грн, з яких 15000,00 - заборгованість за тілом кредиту, 26 865 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 17 910 грн заборгованість за відсотками на несвоєчасне повернення кредитних коштів, а також 2 422 грн 40 коп витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 44559822) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633 грн 60 коп та витрати на правову допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 25.11.2024 р.