Справа № 523/5175/24
Провадження №2/523/3286/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю, шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення останньої з квартири АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що 07.11.2023р. позивач на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна придбав квартиру АДРЕСА_1 , власником якої була ОСОБА_2 , про що був складений і отриманий акт приватного виконавця про проведення електронного аукціону з реалізації нерухомого майна від 22.11.2023р. На підставі вказаного акту на ім`я позивача державним нотаріусом було видано свідоцтво, яким посвідчено його право власності на придбану ним квартиру.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку звільнити квартиру не погоджується, чим порушує його право користування та розпорядження нерухомим майном, власником якого він є, ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження та володіння належної йому квартири, шляхом виселення ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 01.04.2024р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2024р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалась своїм процесуальним правом, відзив на позовні вимоги суду не внесла, втім в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що квартира була продана по заниженій ціні. Приватний виконавець безпідставно продав її квартиру, так як у нього була можливість звернути стягнення на інше майно, зокрема на земельну ділянку, яка перебувала в іпотеці та належала боржниці ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 ., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою 20.10.2000р., реєстровий номер №7-3564, у якій вона була зареєстрована та проживає по теперішній час.

На підставі виконавчого листа №2-871/10 виданого 18.09.2014р. Малиновським районним судом м. Одеси приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було відкрито виконавче провадження № 65561259 з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_3 за кредитним договором № 421-08/П-3 від 15.09.2008р. і поручителів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 564 500,00грн.

З метою виконання вказаного вище виконавчого листа, 07.11.2023р. відбулися електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме, квартири АДРЕСА_1 , про що складений протокол № 599038. Переможцем аукціону було визнано ОСОБА_1

22.11.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. був складений акт про приведений електронний аукціон та постановою від 22.11.2023р. з проданої квартири був знятий арешт.

25.11.2023р. державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Пенчевим К.Л. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво, реєстровий № 1-1283, яким було посвідчено право власності останнього на квартиру АДРЕСА_1 , яка ним була придбана з електронного аукціону (торгів).

29.11.2023 року право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі прав речових прав, номер запису про право власності 52736594.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що він є законним власником спірної квартири, придбавши її на торгах та зареєструвавши в установленому законом порядку право власності на неї. Втім відповідачка, яка проживає у спірній квартирі, чинить йому перешкоди у реалізації права на користування та володіння вказаним майном, тому підлягає виселенню.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як було зазначено вище, 07.11.2023р. відбулися електронні торги з реалізації нерухомого майна, яке належало ОСОБА_2 , а саме, квартири АДРЕСА_1 . Така реалізація була проведена в межах виконавчого провадження № 65561259 з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси (справа №2-871/10) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 за кредитним договором № 421-08/П-3 від 15.09.2008р. і поручителів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 564 500,00грн.

При цьому судом встановлено, що належна ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_1 не була іпотечним майном, а була реалізована приватним виконавцем в межах виконавчого провадження, за рахунок майна солідарного боржника ОСОБА_2 , яка в свою чергу виступала фінансовим поручителем по кредитним зобов`язанням ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_1 , як новий власник, який придбав спірну квартиру в установленому законом порядку на електронних торгах, не може користуватися своєю власністю, оскільки ОСОБА_2 , яка втратила право користування спірним житловим приміщенням у зв`язку з його відчуженням, відмовляється виселятися з неї.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 є боржником за виконавчим провадженням, за яким спірне майно було продано на електронних торгах у рахунок погашення боргу, не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із ним не пов`язана,

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що порушене право позивача, як нового законного власника спірної квартири, підлягає захисту в обраний ним спосіб, а саме усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , яку вона, на теперішній час, займає без законних на те підстав.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки ОСОБА_2 , так як такі є недоведеними, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Так заперечення не спростовують наведених позивачем аргументів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Також суд констатує про неможливість застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 109 ЖК Української РСР, оскільки належна ОСОБА_2 квартира не була іпотечним майном, а була реалізована приватним виконавцем в межах виконавчого провадження на електронних торгах, переможцем яких став позивач, який, як власник спірного майна, вправі користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Таким чином, ОСОБА_1 , який за встановлених обставин набув право власності на спірну квартиру на законних підставах, не є такою особою, яка повинна надати ОСОБА_2 при її виселенні інше житлове приміщення у розумінні статті 109 ЖК УРСР.

Згідно статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 968,96грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,206,259,263-265,268,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю, шляхом виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96грн.

Відомості учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 22 листопада 2024р.

Суддя