Провадження №4-с/523/105/24
У Х В А Л А

"22" листопада 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. розглянувши матеріли цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Сендик О.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірними дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича (далі за текстом державний виконавець Тріфонов О.Ю.) в якій просить:

визнати протиправними дії державного виконавця Тріфонова О.Ю. та скасувати постанови про стягнення коштів за вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, стягувачем за яким є громадянка рф, ОСОБА_4 ;

зобов`язати державного виконавця Тріфонова О.Ю. повернути кошти ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , а саме: виконавчий збір та витрат понесених у виконавчих провадженнях № 74850647, № 74850863, № 74850370, у загальному розмірі 44 723,23грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024р., справу було розподіллено на головуючого, - суддю Малиновського О.М. та фактично передано для розгляду 21.11.2024р.

Суддя, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

За приписами ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, сторони виконавчого провадження (стягувач, боржник) мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК.

Звертаючись до суду заявник ОСОБА_1 вказує на незаконність дій державного виконавця Тріфонова О.Ю. в межах виконавчих проваджень № 74850647, № 74850863, № 74850370, в частині стягнення сум виконавчого збору та витрат по провадженням на загальну суму 44 723,23грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону N 1404-VIII постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Частиною 2 ст. 74 Закону N 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного слід зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції вони були видані.

Відтак, розгляд скарги ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник заявника не звернув увагу на вказані вище норми та помилково звернувся до загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, ст. 186,447 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тріфонова Олександра Юрійовича, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 22 листопада 2024р.

Суддя