РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/1804/24

Провадження № 22-ц/4815/1031/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грицай Інни Олександрівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалене у складі судді Панас О. В. в м. Рівне, повний текст складено 11.06.2024 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (далі ТзОВ "Укр Кредит Фінанс") звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1098-1101 від 10.10.2022 р. в розмірі 84000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 16800,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 67200,00 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.10.2022 року між ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1098-1101(далі кредитний Договір). На виконання кредитного Договору ОСОБА_1 надано одноразовий ідентифікатор А862 для підписання кредитного Договору та підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов кредитного Договору ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 16 800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного Договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідач в загальній кількості 7 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Оскільки, відповідач не повернув в повному обсязі кредиті кошти, тобто порушив умови кредитного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість рішенням суду.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року позов ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним Договором № 1098-1101 від 10.10.2022 у розмірі 84 000 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" понесені судові витрати в сумі 2422 грн. 40 коп. Виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення суми боргу у розмірі 84000,00 грн. розстрочено строком на один рік шляхом стягнення щомісячно 7000,00 грн.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Грицай І. О. оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що помилковим є висновок про те, що судом не встановлено, а відповідач не надав доказів на спростування вимог позивача. Відповідач визнає позов у частині тіла кредиту у розмірі 16800 гривень та заперечує можливість стягнення нарахованих відсотків. За кредитним Договором нарахування позивачем відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і усупереч узгодженій вартості кредиту. У наданому Товариством примірнику договору обумовлено сукупну вартість кредиту лише у розмірі 22 680 грн, яка включає 16800 суму кредиту та 5880 проценти за користування кредитом. Термін повернення кредитних коштів(перший базовий період) складав 14 днів, а строк повернення до 06.08.2023р.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, вказано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. У тексті кредитного Договору вказується, що строк кредитування складає 300 днів. Строк договору є рівним строку кредитування, однак у частині виконання зобов`язань діє до повного виконання. При цьому зазначено, що орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору складає 168000 грн. та включає в себе проценти за користуванням кредитом у сумі 151000 грн.(п.4.10 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 1 139 965 грн(п.4.9 договору). Тобто, у наданій копії договору визначається фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення позичальником кредитних коштів. Верховний Суд у своїх постановах вказав, що у такому випадку має застосовуватись «contra proferentem». При стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами умовами кредитного договору, якими визначено ціну кредиту, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нараховувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом Укладений кредитний Договір перетворився на непомірний тягар для відповідача та джерелом отримання невиправданих прибутків для позивача. Умови кредитного Договору є несправедливі, укладені з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 4.9 кредитного Договору річна процентна ставка складає понад мільойон гривень у рік. Наведеного суд першої інстанції не врахував, тому рішення є незаконне.Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 16800 гривень тіла кредиту.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просить відхилити апеляційну скаргу відповідача, оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, вірно застосувавши до даних правовідносин норми законодавства, що регулюють кредитні правовідносини та порядок їх оформлення шляхом фіксації електронної волі сторін та його змісту, прийшов до правильного висновку, що у зв`язку з невиконан- ням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним Договором утворилась заборгованість у розмірі 84000 грн., що складається з простроченої заборгованісті в сумі 16800,00 грн. та простроченої заборгованість за нараховани- ми процентами в сумі 67200,00 грн.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом встановлено: 10.10.2022 року між ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1098-1101.

Договір про відкриття кредитної лінії № 1098-1101 разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

З долученого до матеріалів справи кредитного Договору вбачається, що договір має всі ідентифікуючі дані позичальника, в тому числі номер особистого електронного платіжного засобу, електронну адресу. ОСОБА_1 підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором(одноразовим паролем) А862.

Відповідно до умов кредитного Договору ТзОВ "Укр Кредит Фінанс" взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 16 800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay) взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного Договору.

Відповідач підтвердив виникнення у нього зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону№ 675-VIII. електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону№ 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону№ 675-VIII).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону№ 675-VIII; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону№ 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону№ 675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що кредитний Договір, укладений між сторонами в електронній формі у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України "Про електронну комерцію». ОСОБА_1 підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідетифікатором.

ОСОБА_1 на веб-сайті ТзОВ подав заявку «Укр Кредит Фінанс» відповідно до порядку, визначеному у п. 3.2 кредитного Договору, на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав йому за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який позичальник використав для підтвердження підписання кредитного Договору.

ОСОБА_1 був повністю ознайомлений з умовами запропонованої форми кредитного Договору, умови договору відповідали внутрішній волі відповідача до його підписання, оскільки інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу.

Встановивши, що без повного ознайомлення позичальника з всіма умовами, кредитний Договір не міг бути укладений, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що цей правочин укладений у відповідності до вимог законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Місцевий суд правильно визначився із характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги, про те що умови кредитного Договору є несправедливі, укладені з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування»".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

У частині ст. ст. 627, 638 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що укладаючи кредитний Договір, ОСОБА_1 прийняв усі запропоновані позивачем умови.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі не навів жодного аргументу у заперечення висновків суду, не надав доказів того, що умови кредитного Договору є нікчемними, або, з підстав визначених ст. ст. 203-215 ЦК України, є недійсними.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Грицай Інни Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С. О.