Справа № 274/559/24 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І.Ю.
Категорія 71 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

12 липня 2024 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т.М.,

суддів: Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.

вирішуючи відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Бердичівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2024 року відмовлено представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Відмовлено у прийнятті до розгляду позовної заяви в редакції від 26.06.2024 про збільшення позовних вимог та повернуто позивачці позовну заяву із збільшеними позовними вимогами та долученими документами. Клопотання судового експерта Житомирського НДЕКЦ МВС України Наталі Палкіної задоволено. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 27.06.2024, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід повернути особі, яка її подала, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу. Вказаний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Статтею 353 ЦПК України передбачено ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Зі змісту даної статті вбачається, що ухвала суду першої інстанції від 27.06.2024 в частині відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі - оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Тому, тлумачення пункту 15 частини першої статті 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права, особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 352, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий

Судді