Справа № 495/1783/24
Провадження № 2/513/649/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Бондаренко Г.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бондаренко Ганни Євгенівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про встановлення факту не проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,

У С Т А Н О В И В:

29 лютого 2024 року представник позивача адвокат Бондаренко Г.Є. звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом в інтересах позивачки ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточненої заяви від 20.05.2024 року (а.с.52) просить:

встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент і в день смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно не проживав разом із померлим батьком за адресою: АДРЕСА_1 , більше десяти років на час відкриття спадщини.

визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Державним нотаріусом другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеській області було відкрито спадкову справу № 106/2023.

У зв`язку із реєстрацією відповідача разом із спадкодавцем він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

Однак ОСОБА_2 вже більше 10 років проживає у російській федерації. У зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, будь-які дипломатичні, поштові, телефонні зв`язку між російською федерацією та Україною розірвано. На території України, в тому числі в нотаріаті, не приймаються будь-які документи, які були оформлені або надіслані з території російської федерації.

ОСОБА_2 не має можливості відмовитись від спадщини, яка відкрилась після смерті батька, на користь своєї матері ОСОБА_1 , він позбавлений можливості оформити та направити до України нотаріальну заяву про відмову від спадщини на користь матері або приїхати до України та отримані свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька.

Позивачка не має можливості оформити ту частину спадщини від якої не міг відмовитись її син ОСОБА_2 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2024 року зазначена справа передана за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області (а.с.26).

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 25 квітня 2024 позовна заява передана на розгляд до Саратського районного суду Одеської області (а.с.31).

14 травня 2024 року після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючу суддю Бучацьку А.І. у даній справі.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, праву вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.37).

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, задоволено заяву про виклик свідків, підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.65).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник позивача ОСОБА_5 у суді позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. 21 травня 2024 року на електронну адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Підтвердив, що вже більше десяти років не проживає в Україні, має зареєстроване місце проживання на території іншої держави. Позивачка є його матір`ю і він не заперечував проти задоволення позову (а.с.56-58).

Третя особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась. 30 травня 2024 року до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення (а.с. 59).

Заслухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено з копії паспорту НОМЕР_1 , виданого 26 лютого 1997 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, позивачка ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Велень Вулканештського району Молдови (а.с.8-9).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 24 липня 1992 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_3 . Їх батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.14, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 20 грудня 2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 11).

Згідно з довідкою Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 06 лютого 2023 року за № 02-04/22 ОСОБА_4 , на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент його смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 , онук ОСОБА_10 . Разом з померлим також був зареєстрований, але понад 10 років фактично не проживав син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.18).

ОСОБА_4 на праві власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори 23 січня 2001 року, реєстровий номер 265 (а.с.19).

05 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом першої черги, відкрито спадкову справу до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . 05 червня 2023 року від ОСОБА_3 , яка також є спадкоємцем за законом першої черги надійшла заява про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначене підтверджується копією спадкової справи (а.с. 82-91).

Син померлого ОСОБА_2 вже більше 10 років проживає у російській федерації. На даний момент зареєстрований та проживає за адресою (російською): " АДРЕСА_3 ". Крім того, відповідач отримав паспорт громадянина російської федерації серії НОМЕР_6 , виданий ГУ МВС Росії по Волгоградській області 24.03.2023 року (а.с.57, 58).

Відповідно до ст.1216, 1215 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 2 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За частиною першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України необхідно встановити місце постійного проживання спадкодавця та спадкоємця.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі, у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно вимог ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не може бути підтвердженням факту прийняття спадщини спадкоємцем у розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України. Для цього слід довести факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем станом на день смерті спадкодавця.

Отже ч.3 ст.1168 ЦК України вимагає наявність фактичного постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише наявність факту реєстрації місця проживання спадкоємця за адресою місця проживання спадкодавця.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідами позивачки ОСОБА_1 в суді підтвердили що син позивачки ОСОБА_2 вже більше десяти років не проживає разом з батьками за місцем свої реєстрації.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно більше десяти років не проживав постійно разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже він не може вважатися таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 ..

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню

Керуючись ст. ст. 29, 1216-1218, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2-13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бондаренко Ганни Євгенівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про встановлення факту не проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщини - задовольнити

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , більше десяти років на час відкриття спадщини.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду безпосередньо області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 листопада 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26 лютого 1997 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Бондаренко Ганна Євгенівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №003173, видане Радою адвокатів Одеської області 21 лютого 2018 року, місце здійснення адвокатської діяльності: вул. Кирилова, 28, м. Білгород-Дністровський, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67701.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_8 , виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 27.10.2010 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт НОМЕР_9 , виданий 19 березня 2013 року Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Бучацька