Справа № 210/4051/24
Провадження № 2-з/210/41/24
У Х В А Л А

іменем України

12 липня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., вивчивши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (до подання позовної заяви),-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , 10 липня 2024 року, через систему «Електронний суд», звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, для чого накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що належать йому, і які знаходяться на всіх рахунках Відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми позову 29016,80 грн.

Заявник зазначає, що невжиття запропонованих у даній заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду, позбавить Позивача ефективного захисту його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

У зв`язку із тим, що Позивачем буде заявлено позовну вимогу про стягнення грошових коштів в сумі 27200 грн., враховуючи сплату Позивачем судового збору з заяви про забезпечення позову та з позовної заяви в загальній сумі 1816,8 грн. (605,60 грн+1211,20 грн.), вважає доцільним та співмірним забезпечити позов у даній справі шляхом: 1) накладення арешту на грошові кошти Відповідача, що належать йому і які знаходяться на всіх рахунках Відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Відповідачеві у межах суми позову 29016,80 грн. Накладення арешту на грошові кошти та майно забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у діяльність Відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами та майном Відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду.

У відповідності до положень частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У зв`язку з викладеним, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється в порядку письмового провадження, без фіксації технічними засобами.

Дослідивши надані заявником матеріали, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вимоги щодо змісту, форми заяви про забезпечення позову визначено ст. 151 ЦПК України, відповідно до ч. 1 якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських установах або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 320/3560/18).

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову має бути чіткою для її виконання, зокрема, щодо кола виконавців такої ухвали (банківських установ).

Не зазначення заявником чіткої інформації про конкретні рахунки, що належать ОСОБА_2 , та в яких саме банківських установах, а також не зазначення майна, на яке слід накласти арешт, не дозволяє визначити порядок виконання ухвали суду про забезпечення позову.

За правилами ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, заява заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню.

Керуючись ст.. 149, 151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (до подання позовної заяви) повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: Н. А. Літвіненко