Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2024 Справа №607/5136/24 Провадження №2/607/3064/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Кузьменкової О. І.

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 27.11.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2022 було розірвано. Від даного шлюбу в них є малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З початку 2022 року відповідач перестав брати участь у вихованні сина, в тому числі допомагати матеріально.

На даний момент, малолітній ОСОБА_6 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з тим, що є дитиною-інвалідом і відповідно до медичних діагнозів хворіє на: «Вроджену ваду серця: критична коарктація аорти, гіпоплазія перешийка. Відкрита артеріальна протока. Відкрите овальне вікно. Висока легенева гіпертензія.»

Позивач постійно (регулярно) змушена проводити лікування їх сина, що само по собі є дуже витратним. Це великі грошові витрати не тільки на ліки, а і на постійний особливий догляд, особливі заняття, спеціальне харчування, шляхові витрати і т.д., що зумовлено хворобою ОСОБА_6 .

Позивач повністю беру участь у вихованні свого малолітнього сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач не цікавиться, за які кошти лікується і виховується дитина. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, враховуючи, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просить позов задовольнити та стягнути в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просив його задовольнити.

Відповідач відзив не подав.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позов частково і просив з врахуванням матеріального становища, стану здоров`я, наявність інших утриманців стягнути аліменти в розмірі 4000 грн.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду скасовано заочне рішення суду.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що з 27 листопада 2019 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 грудня 2022 року у справі № 607/16001/22 було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , повторно видане 05.09.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 84.

Судом з`ясовано, що позивач ОСОБА_3 разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 33016/28-03 від 26.12.2018 та № 2981/28-03 від 25.02.2020, виданих Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Згідно із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , видане Пенсійним фондом України та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 720276, виданої 03.01.2024 Тернопільською міськрайонною МСЕК вбачається, що позивач ОСОБА_3 має 3 гр. інвалідності, опор.-рух. апарат, загальне захворювання.

Відповідно до довідки Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 19 Тернопільської міської ради від 08.02.2024 за № 12 вбачається, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідує ІІ молодшу групу № 1 Тернопільського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 19 Тернопільської міської ради. Позивач ОСОБА_3 зі слів вихователів, дисциплінована і відповідальна: цікавиться навчально-виховним процесом, який здійснюється у закладі, бере активну участь в створенні розвивального середовища та в оновленні матеріально-технічної бази групи, вчасно приводить і забирає дитину з садочка, вчасно вносить плату за додаткові освітні послуги для дитини в закладі. Батько ОСОБА_4 не приходить у садок, не цікавиться здоров`ям сина, його навчанням і вихованням, не здійснює оплату за додаткові освітні послуги для дитини.

Із медичного висновку № 39 про дитину-інваліда до 18 років КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» від 06.02.2024, виписки з медичної карти № 131 стаціонарного хворого ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії» та висновку лікарсько-консультативної комісії № 15 КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР від 27.01.2024 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною-інвалідом з клінічним діагнозом: Вроджена вада серця: критична коарктація аорти, гіпоплазія перешийка. Відкрита артеріальна протока. Відкрите овальне вікно. Висока легенева гіпертензія.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім`ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, є усі підстави для стягнення з нього аліментів.

Суд часткового погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатним та за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов`язки по утриманню дитини.

У зв`язку із тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний їй надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, вважає, що слід задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500,00 грн, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 05 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до позовних вимог, ціна первісного позову у даній справі становила 10000,00 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 4500,00 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 45 % (4500*100/10000).

Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 1 211,00 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, 1 211,00 * 45/100 = 544,95 грн.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави 1009,13 грн судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268, 273, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 05 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 544,95 грн (п`ятсот сорок чотири гривні 95 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 липня 2024 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко