22.11.24
Провадження № 2/635/5130/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року с. Покотилівка Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бондаренко І.Е., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутиріна Я.Я. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики з ОСОБА_2 в сумі 2 504 537 грн. 09 коп.

Одночасно з позовною заявою 19.11.2024 надійшла заява про забезпечення позову у зазначеній вище справі, в якій адвокат просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належного ОСОБА_2 майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3251) та дев`ять земельних ділянок.

Заява мотивована тим, що позивач просить стягнути з відповідача 60 724 доларів США за укладеним у 2020 році договором позики. Адвокат вважає, що прострочення відповідачем строку повернення коштів, відсутність будь-яких спроб домовитися про відстрочку чи розстрочку, фактичне переховування і ігнорування позивача, останній має підстави побоюватись недобросовісних дій, що може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заяви про забезпечення позову розглядаються судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, дійшов до такого висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову. Доля права на майно відповідача залежить від провадження, яке ініціює позивач. Суд зазначає, що він не може нехтувати важливістю процесуальних зобов`язань згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 Конвенції. судове провадження щодо права на повагу до майна повинне надавати особі, про яку йде мова, можливість пояснити його справу суду з метою ефективного оскарження заходів, які порушують права, передбачені цим положенням. Відтак, суд вважає передчасним накладення заборони відчуження належного ОСОБА_3 майна до надання йому можливості пояснити свою справу у суді.

Відповідно ЦПК України заходи забезпечення позову не підлягають регулярному індивідуальному перегляду, автоматичне збереження заходів заборони відчуження щодо власності відповідача на єдиній підставі того, що він надав розписку про позику коштів, час повернення яких на теперішній час сплив, а просить забезпечити позов забороною на відчуження майна, яке не є предметом спору, несумісне з принципами утримання від втручання у мирне володіння майном.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Без отримання відповіді на перелічені запитання від відповідача, суд позбавлений можливості ухвалити обгрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є передчасною та до надання можливості відповідачу надати свої пояснення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бутиріна Я.Я. про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належного ОСОБА_2 майна, а саме: а саме на

Житловий будинок N?

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0081 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0317 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004: 0316 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0126 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0318 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004: 0168 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0127 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0080 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) :

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0081 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 251) ;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : І.Е.Бондаренко