Справа № 523/1265/24
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 жовтня 2024 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі - Кісьовій А.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 62 860 грн. 32 коп..

Стислий виклад позиції сторони позивача

26.04.2023 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір №016205/4640/0103276 добровільного страхування транспортного засобу «Hyundai SONATA», д/з НОМЕР_1 . 13.11.2023 року в м.Одеса сталося ДТП за участю автомобіля «Тойота», д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Хюндай», д/з НОМЕР_1 . Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.12.2023 року, справа №521/26663/23 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. На підставі заяви потерпілої особи договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», позивачем 15.12.2023 року складено страховий акт №30995 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 62 860 грн. 32 коп., яка була сплачена потерпілій особі, що підтверджується платіжним дорученням №132646 від 26.12.2023 року. Відповідач як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума шкоди у розмірі 62 860 грн. 32 коп.. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у розмірі 60860 грн. 32 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №421373 від 25.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеса від 25.01.2024 року цивільну справу №523/1265/24 за позовом ПАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за підсудністю було передано на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024 року цивільна справа №523/1265/24 за позовом ПАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.02.2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі та пояснив, що з оцінкою вартості розміру збитків він не згоден, оскільки сума є завишеною та визначення розміру страхового відшкодування проведено з грубим порушенням діючого законодавства, також надав письмові заперечення проти позову, в яких в прохальній частині просив визнати недійсними всі докази, які надані стороною позивача.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 26.04.2023 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір №016205/4640/0103276 добровільного страхування транспортного засобу «Hyundai SONATA», д/з НОМЕР_1 , 2015 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_3 .

05.12.2023 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №101 до договору №016205/4640/0103276 добровільного страхування транспортного засобу від 26.04.2023 року, предметом якої було внесено зміни до договору в частині визначення «вигодонабувача» та в новій редакції «вигодонабувач» є ОСОБА_3 .

13.11.2023 року водій ОСОБА_1 о 07.45 год. по вул.Фонтанська дорога в м.Одеса керуючи автомобілем «Тойота», д/з НОМЕР_2 та рухаючись в бік Адмірального проспекту, не обравши безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем «Хюндай», д/з НОМЕР_1 , який рухався попереду в попутному напрямку та зупинився для надання переваги в русі пішоходу перед пішохідним переходом, скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/з НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б, 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху, в звязку з чим відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №649433 за ст.124 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 13.12.2023 року, справа №521/26663/23 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. Постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 13.12.2023 року по справі №521/26663/23 не оскаржувалась та набрала законної сили 26.12.2023 року.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наявність вини в діях відповідача ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2023 року, в даному випадку є встановленою і доказуванню не підлягає.

13.11.2023 року ОСОБА_2 , як потерпіла сторона від вчиненого ОСОБА_1 ДТП звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з заявою №1 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору №016205/4640/0103276 та з заявою на виплату страхового відшкодування №1.

15.12.2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» складено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №30995, відповідно до якого віртість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Hyundai SONATA», д/з НОМЕР_1 складає 70 524 грн. 39 коп. з урахуванням ПДВ та 62 860 грн. 32 коп. без урахування ПДВ.

26.12.2023 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» сума страхового відшкодування у розмірі 62 860 грн. 32 коп., була виплачена потерпілій особі, що підтверджується платіжним дорученням №132646 від 26.12.2023 року.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

Цивільним кодексом передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (стаття 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (стаття 993 ЦК України).

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

Згідно ст.38 Закону України «Про страхування», приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги обґрунтованість позовних вимог та відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування на суму 62 860 грн. 32 коп..

Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: копію договору доручення №1 ВНМ на правові послуги від 01.11.2023 року, копію додаткової угоди №1 до договору доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року; копію про надання правової допомоги від 02.11.2023 року, копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 року; копію акту (звіту) прийому-передачі наданих послуг №1/34953 до договору про надання правової допомоги на виконання вищевказаного договору з детальним описом робіт та їх вартістю, яка становить 8 000 грн.; копію довіреності; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, у порядку, передбаченому ч.6 ст.137 ЦПК України, відповідачем не заявлено.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн..

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ідентифікаційний код 20033533 шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 62 860 грн. 32 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ідентифікаційний код 20033533 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн..

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.