Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9021/23
Провадження № 2/711/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

за участю секретаря судового засідання Буйновської А.П.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Осадчого О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача

адвоката Пропадущого А.В.

представника відповідача

за довіреністю Кирмана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом (т.1 а.с.2) до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 , і останній на праві приватної власності належить будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

18.10.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , мотивуючи її тим, що вона проживала із останньою однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Постановою від 20.10.2023 приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. відмовила ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії, тобто видачі свідоцтва по право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою. Як вбачається з вищевказаної постанови у результаті перевірок у Спадковому реєстрі (про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №72931955 від 22.06.2023), встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , іншими нотаріусами не заводилися. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72933124 від 22.06.2023 виявлено заповіт від імені ОСОБА_4 , 1929 року народження на іншу особу.

Крім того, згідно із довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 7284/01.03-01 від 18.10.2023, станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , разом з нею були зареєстровані ОСОБА_5 , 1894 року народження; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Будь-яких інших спадкоємців, відповідно до матеріалів спадкової справи, немає. Крім цього, за матеріалами справи встановлено, що спадщина складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_7 , державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори 19.07.1979 за р. № 1-4343.

ОСОБА_5 , 1894 року народження та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час є покійними, що підтверджується відомостями, внесеними до домової книги в будинку АДРЕСА_1 та даними свідоцтв про смерть НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Позивач вказує, що стосовно наявності заповіту, покійна ОСОБА_4 повідомляла позивачу, що складала заповіт на користь ОСОБА_3 , яка являється ОСОБА_4 племінницею. Однак, зазначає, що ОСОБА_3 на даний час з заявою про прийняття спадщини не зверталася, і з ОСОБА_4 не проживала та не слідкувалася, більше того, в них були неприязні відносини і ОСОБА_4 планувала скасувати даний заповіт, однак цього не зробила.

Таким чином, оскільки спадкоємці попередніх черг не зверталися з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тому ОСОБА_1 вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Крім того, як зазначено у позові, - позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 на праві приватної власності також належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер -02-077-0007).

Позивач також у позовній заяві вказує на те, що вона разом з покійною ОСОБА_4 , починаючи з лютого 2018 року і по день смерті останньої ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживали однією сім`єю.

Станом на 2018 рік позивач працювала в КП Черкаська служба чистоти, куди ОСОБА_4 дзвонила на робочий телефон, цікавилася тарифами за вивіз сміття та, чи можливо оформити субсидію, а також цікавилася про те, чи не може їй хтось допомогти у вирішенні вказаного питання. Поспілкувавшись з ОСОБА_4 в телефонному режимі, позивач запропонувала останній зустрітися, оскільки вони проживали на той час поруч.

В ході приватної розмови позивач та ОСОБА_4 познайомилися ближче, остання повідомила, що вона вже похилого віку і потребує сторонньої допомоги, а тому оскільки з близьких родичів в неї тут нікого немає, запропонувала позивачу вести спільне господарство та допомагати їй у вирішенні будь-яких питань. Позивач погодилася на це і з того часу почала проживати з ОСОБА_4 , обробляти її земельну ділянку, яка знаходиться біля будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 на праві власності. Також побутові питання всі вирішувалися разом. Позивач завжди купувала ОСОБА_4 продукти, допомагала в приготуванні їжі, прибиранні будинку та подвір`я, забезпечувала ліками та, у разі необхідності, супроводжувала до медичних закладів.

Згодом, ОСОБА_4 довіреністю від 18.12.2020 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в усіх державних, громадських та інших компетентних органах і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань управління і розпорядження всім її майном. Вказана довіреність була видана строком на три роки та, як вважає позивач, підтверджує факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 30.03.2023 ОСОБА_1 , починаючи з 28.05.2020 по 28.03.2023 здійснювала платежі за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Також поховання та всі поминальні обіди здійснювалися за рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується: договором-замовлення №333 на організацію та проведення поховання; накладною № 58 від 31.03.2023; довідкою на одержання праху №4.200682К; товарним чеком від 22.03.2023 (ритуальні послуги - 23560 грн.); товарним чеком від 06.04.2023 (меню - 2820 грн.).

Вказані обставини, як зазначає позивач, в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, посилаючись на ст.ст. 1264, 1258, 1218, 328 ЦК України, позивач просить суд, - встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з початку 2018 року до часу відкриття спадщини - дня смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою (кадастровий номер -02-077-0007) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Орієнтовний розрахунок понесених судових витрат у позовній заяві не зазначено.

Ухвалою суду від 02.02.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого провадження залучені до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М., відповідачів Черкаську міську раду та ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позов ОСОБА_1 не подала.

Відповідачем Черкаською міською радою, через представника за довіреністю ОСОБА_8 подано відзив на позов ОСОБА_1 , який прийнятий судом і, за яким просить відмовити у його задоволенні. Зазначено, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження обставин про те, що вона проживала із спадкодавцем однією сім`єю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини; що вела з останньою спільно господарство та мала спільний бюджет; про те, що вони обидві піклувалися одна одною і морально, і матеріально. Зазначає, що ті докази, які надала до позовної заяви ОСОБА_1 , не є належними та допустимими доказами. На думку представника відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

Позивач ОСОБА_1 відповідь на відзив відповідача Черкаської міської ради не подала.

Третя особа Приватний нотаріус Степаненко А.М. письмові пояснення по суті позову ОСОБА_1 та відзиву Черкаської міської ради не подала. У заяві від 03.04.2024 зазначила, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов ОСОБА_1 не подав, але подав до суду позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом (остаточна редакція від 20.05.2024, т.2 а.с.39). Свої позовні вимоги мотивує тим, що він ( ОСОБА_2 ) проживав разом із ОСОБА_4 з 1996 року, як онук та бабуся. За весь час, він постійно допомагав ОСОБА_4 по господарству, ремонтував будинок, займався косінням трави в дворі, зрізав сухі дерева, гілля дерев. Також, він купував продукти харчування, оплачував та оплачує по даний час комунальні послуги, купував ліки, відвідував ОСОБА_4 під час перебування її в лікарні.

Крім того, вказує, що ОСОБА_4 з самого його дитинства купувала продукти харчування, готувала сніданки, обіди, вечерю, купувала подарунки на день народження та обіцяла, що після своєї смерті все майно буде належати ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 була власником будинку та земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 . Він ( ОСОБА_2 ) зареєстрований та проживає поруч, тобто за адресою: АДРЕСА_2 і між їхніми будинковолодіннями частково відсутній паркан. Підтверджує факт спільного проживання із ОСОБА_4 і тим, що в нього наявні всі документи на будинок, земельну ділянку, закордонний паспорт та інші документи померлої ОСОБА_4 .

Крім того, вказує, що 19.03.2023 ОСОБА_4 підписала заповідальне розпорядження, яким заповіла все майно ОСОБА_2 , але головний лікар КПН «Перша Черкаська міська лікарня» не засвідчив заповіт.

Таким чином, посилаючись на ст.ст. 392, 1218, 1264, 321 ЦК України та ст. 4 СК України, просить суд, - встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з березня 2017 року до часу відкриття спадщини, а саме смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_4 на день смерті останньої, тобто станом на 22.03.2023; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку кадастровий номер -02-077-0007 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить судові витрати покласти на відповідачів. Зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат: судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000грн. 00коп.

Під час підготовчого засідання 27.05.2024 позовна заява ОСОБА_2 прийнята судом і об`єднана в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 .

Крім того, залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. та відповідачем Черкаську міську раду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відзив на позов ОСОБА_2 не подано.

Черкаською міською радою, через представника за довіреністю ОСОБА_8 , подано відзив на позов ОСОБА_2 , який прийнятий судом і, за яким просить відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не доведено обставин про те, що він проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини; що вів з останньою спільно господарство та мав спільний бюджет; про те, що вони обидва піклувалися один одним і морально, і матеріально. Зазначає, що ті докази, які надані до позовної заяви ОСОБА_2 , не є належними та допустимими доказами. На думку представника відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

Позивачем ОСОБА_2 відповідь на відзив подано не було.

Третя особа Приватний нотаріус Степаненко ПА.М. письмові пояснення по суті позову ОСОБА_2 та відзиву Черкаської міської ради не подала. Надано заяву про те, що при вирішенні справи, покладається на розсуд суду.

Ухвалою суду від 22.07.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач (відповідач за позовом ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 та її представник адвокат Осадчій О.В. повністю підтримали заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та викладені обставини. Просили задовольнити позов. Крім того, повністю заперечували проти обставин та позовних вимог, викладених у позові ОСОБА_2 . Зазначили, що ОСОБА_1 познайомилась із ОСОБА_4 у лютому 2018 року; вона допомагала ОСОБА_4 по господарству; мала довіреність від 18.12.2019 на вчинення певних повноважень, яка була посвідчена нотаріусом; позивач за свій рахунок оплачувала комунальні послуги ОСОБА_4 , а та згодом повертала їй грошові кошти; після смерті останньої, поховала її, оплатила поминальний обід тощо, за що понесла певні матеріальні витрати. Крім того, допомогла ОСОБА_4 , на її прохання, оформити субсидію та отримати контейнер для сміття, враховуючи, що ОСОБА_1 працювала заступником директора служби чистоти. Також купувала ліки, продукти харчування, одяг для ОСОБА_4 , поклеїла шпалери у помешканні, білила комірку та фарбувала; на городі саджала овочі та квіти, робила консервацію продуктів на зиму. Позивач зазначила, що ОСОБА_4 обіцяла їй все «переписати на неї», але не встигла це зробити. При цьому, ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_3 з 07.02.2020, а з 1991 року і по цей час вона фактично проживає по АДРЕСА_4 . Зазначила, що вона постійно із ОСОБА_4 в одному помешканні не проживали, але кожного дня вона приходила до ОСОБА_4 додому; за слів останньої їй відомо, що вона проживала одна, а її родичі живуть у Росії, але вони їй не допомагали. Також, ОСОБА_4 щодо неї нічого не робила, ніяких взаємних прав та обов`язків не виконувала. ОСОБА_4 померла у присутності ОСОБА_1 , яка протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадкування, оскільки відсутнє підтвердження факту спільного проживання. При цьому, до останнього дня свого життя ОСОБА_4 обіцяла, що все своє майно заповідає саме ОСОБА_1 . Незважаючи на наявність заповіту, складеного за життя ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 , просить позовні вимоги задовольнити. Крім того, зазначили, що судові витрати ОСОБА_1 залишає за собою. Також зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнають, враховуючи доводи позовної заяви ОСОБА_1 . Вважають, що ОСОБА_2 не довів свої позовні вимоги належними доказами.

В судовому засіданні представники відповідача Черкаської міської ради за довіреністю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (за обома позовами) просили відмовити у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами. Так, ОСОБА_1 не проживала із ОСОБА_4 спільно, враховуючи її пояснення про те, що вона проживала за іншою адресою. Сам по собі факт поховання ОСОБА_1 ОСОБА_4 не свідчить про їхнє спільне проживання. ОСОБА_1 пояснила, що коли вона за свій рахунок сплачувала за ОСОБА_4 кошти за житлово-комунальні послуги, то ОСОБА_4 іноді кошти їй повертала, що свідчить про відсутність спільного бюджету. Крім того, сам по собі факт догляду за особою похилого віку не свідчить про факт спільного проживання сім`єю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 (він же позивач за своїм позовом) та його представник адвокат Пропадущий А.В. заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і просили задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 . Зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як онук та бабуся. Остання обіцяла, що все своє майно залишить йому; готувала йому їжу; він робив на її городі, придбавав для неї харчі. Їхні будинковолодіння знаходяться по-сусідству і частково між ними відсутній паркан. При цьому, ці будинковолодіння не об`єднані одним номером. ОСОБА_2 разом із своєю матір`ю та батьком проживають у будинку АДРЕСА_5 , а ОСОБА_4 проживала у будинку АДРЕСА_1 . З 1996 року ОСОБА_2 із своєю сім`єю познайомився із ОСОБА_4 та її чоловіком, який помер значно раніше. В Україні у ОСОБА_4 родичів і дітей не було. Її родичі проживали в Росії, але вони її до себе не забрали. Коли йому було 7 років, то його батьки запропонували ОСОБА_10 допомогу. Всі свої документи вона зберігала у його родині, бо довіряла. Коли йому виповнилося 12 років, то він іноді у ОСОБА_11 вдома ночував, оскільки до неї приїздили її родичів, які ночували у нього вдома. ОСОБА_2 оплачував ОСОБА_4 комунальні послуги, але квитанції про це не зберігав. Іноді бачив, що до ОСОБА_4 приходила ОСОБА_1 і обробляла город. Ці витрати, які несла ОСОБА_12 для ОСОБА_11 , остання їй повертала грошима, бо отримувала велику пенсію. За два місяці до смерті у ОСОБА_4 погіршилося здоров`я. Він на 14.03.2023 записався до нотаріуса, щоб оформити на нього документи на будинок. Між тим, 14.03.2023 ОСОБА_4 стало погано і вона повідомила, що поїде в лікарню. Він попросив її почекати і не їхати до лікарні, поки не знайде нотаріуса, щоб оформити заповіт. Але він нотаріуса не зміг знайти і вона по швидкій допомозі поїхала до лікарні. Через два дні ОСОБА_2 дізнався, в якій саме лікарні знаходиться ОСОБА_4 і прийшовши туди, лікар йому повідомив, що якщо вона до понеділка доживе, то буде добре. Він є віруючим (баптист) і запропонував ОСОБА_4 йому покаятися і вона покаялася йому у своїх гріхах. 18.03.2023 він приїхав до неї в лікарню, привіз харчі і вона стала краще виглядати. Він запропонував їй, що треба щось робити, бо йому буде дуже образливо, якщо вона помре і йому нічого не залишить у спадок. Тоді він за допомогою адвоката склав проект заповіту і пішов до головного лікаря лікарні, щоб посвідчити заповіт, але його до лікарня не пустили. ОСОБА_2 зазначив, що він засмутився, що не зміг підписати заповіт (це відбувалося у неділю). У понеділок 20.03.2023 ОСОБА_4 з лікарні привезли додому. Ввечері він прийшов до неї додому, з нею була його матір і ОСОБА_11 стало краще. Вона обіцяла, щоб як їй стане краще за станом здоров`я, то вона «все майно перепише йому». 21.03.2023 ОСОБА_4 залишилася в себе вдома і ночувала одна; 22.03.2023 до неї зайшла у кімнату його матір і побачила, що ОСОБА_4 лежить на підлозі і кричить, а наступного дня ІНФОРМАЦІЯ_3 , вранці, ОСОБА_4 померла у себе вдома. Крім того, ОСОБА_2 повідомив суду про те, що з 2018 року по 2020 рік він їздив до своєї бабусі (матір його матері) і доглядав за нею, тобто періодично жив у неї в іншому населеному пункті. Незважаючи на наявність заповіту, складеного за життя ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 , просить позовні вимоги задовольнити. Просили судові витрати розподілити пропорційно до задоволених позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, будучи неодноразово повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено, відзиви на позови подано не було.

В судове засідання не з`явилась третя особа Приватний нотаріус Степаненко А.М., будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за її відсутності; при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 показала, що вона із ОСОБА_1 свати. Про будинок ОСОБА_14 їй відомо, бо часто з 2018 по 2022 роки, у томі числі із онукою, приходила за її адресою, де ОСОБА_1 поралася по городу, а ОСОБА_4 сиділа у веранді. Іноді чоловік ОСОБА_1 косив траву у подвір`ї, ОСОБА_1 проводила деякі ремонті роботи у будинку. Про те, чи проживала ОСОБА_12 у ОСОБА_11 , їй не відомо. Їй відомо, що ОСОБА_12 купувала Потехіній ліки, продукти, а чи ж вели вони спільно господарство, вона не знає.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 з 1990 року, а ОСОБА_4 не знає. Свідок проживає у багатоповерхівці поруч і з вікна бачила, як ОСОБА_12 щоденно ходила до приватного будинку. Зі слів останньої знає, що вона носила туди якійсь бабусі ліки, продукти. Хто жив у будинку, вона не знає і ніколи не бачила. ОСОБА_1 з 90-х років проживала по АДРЕСА_6 , а зараз проживає за іншою адресою в районі «Хімселища», але не в тому будинку, куди вона ходила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що є сусідкою ОСОБА_2 і ОСОБА_4 . Вони були в добрих відносинах. ОСОБА_2 і його батьки допомагали ОСОБА_4 і остання вважала ОСОБА_17 своїм онуком, а її (свідка) дочкою. Свідок підтвердила, що нею підписаний акт (т.2 а.с.61), який приніс ОСОБА_2 ; його зміст прочитав їй ОСОБА_2 . Батько ОСОБА_18 розібрав частину паркану до будинку ОСОБА_4 , щоб можна було вільно проходити (це відбулося десь 4-5 років потому). ОСОБА_17 ремонтував ОСОБА_4 дах і курятник, носив їй ліки, продукти, возив її по лікарнях. ОСОБА_1 іноді приходила до ОСОБА_4 і робила щось по городу. ОСОБА_17 живе у будинку АДРЕСА_5 із своїми батьками.

Свідок ОСОБА_19 показала, що ОСОБА_4 вона знала, оскільки часто її відвідувала; у останньої дітей не було і чоловік помер. ОСОБА_20 проживає із своїми батьками по-сусідству із ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_17 , коли готувала їжу, то приносила її і ОСОБА_4 . Акт (т.2 а.с.61) вона (свідок) підписувала, його їй приніс ОСОБА_2 , але не пам`ятає його зміст. Зі слів ОСОБА_4 , їй відомо, що іноді ОСОБА_17 у неї ночував.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що знає і ОСОБА_18 і ОСОБА_22 . ОСОБА_4 знала, бо та була подругою її життя. ОСОБА_23 був у дружніх відносинах із ОСОБА_4 , бо вони жили по-сусідству і ходили один до одного через двори, до частково у них був відсутній паркан. ОСОБА_4 іноді просила ОСОБА_17 щось полагодити і він ніколи не відмовлявся. ОСОБА_4 їй повідомила, що до неї приходив ОСОБА_17 і їхню розмову записав на магнітофон. Леся за свої гроші поховала ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, прослухавши аудіо-записи, а також, дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1 , 1968р. народження зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 07.02.2020, про що свідчать дані паспорту серія НОМЕР_4 , що виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 20.06.2013. До цього вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (з 25.09.1991 до 07.02.2020), що також підтверджується даними її паспорту гр-на України.

За матеріалами, які на виконання ухвали суду від 21.03.2024, надані приватним нотаріусом Степаненко А.М., постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. від 19.10.2023 ОСОБА_1 , яка 22.06.2023 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) №124 і була заведена спадкова справа №44/2023, - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Крім того, за своє життя ОСОБА_4 , що прож. в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_3 . Відповідний заповіт посвідчений нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. 05.01.1998 (реєстр №1-2). Цей заповіт є чинним, враховуючи дані Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.06.2024.

Також приватним нотаріусом Степаненко А.М. суду повідомлено, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавались.

На запит суду, Відділом ДРАЦСу у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ) 12.04.2024 надана інформація про те, що проведеною перевіркою актових записів про народження чи смерть щодо ОСОБА_3 , не виявлено.

За інформацією Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 18.10.2023, станом на 22.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1929р. народження з 07.08.1979 по 22.03.2023; ОСОБА_5 , 1894р. народження та ОСОБА_6 , 1929р. народження.

Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 22.03.2023 на запит ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, актовий запис №945. Дані обставини також підтверджуються свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 22.03.2023.

За даними договору-замовлення №333 від 24.03.2023, фіскального чеку на суму 1120грн. товарного чеку від 22.03.2023, довідки на одержання праху №4.200682К від 24.03.2023, накладної №58 на суму 24310грн., товарного чеку від 06.04.2023, - організацію та проведення поховання ОСОБА_4 , ритуальні послуги здійснила ОСОБА_1 .

18.12.2020 ОСОБА_4 уповноважено ОСОБА_1 на вчинення ряду повноважень на строк 3 роки до 18.12.2023, яка посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Починок Ю.В. (реєстр №1-5746).

Із виписки по рахунку, виданої АТ КБ «Приват Банк» від 30.03.2023 вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала різного роду платежі, зокрема, протягом часу з грудня 2020 року по березень 2023 року платежі за житлово-комунальні послуги по о/р ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Черкаси, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , актовий запис №3070 від 18.12.1997.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 09.03.1988, актовий запис №442, ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Черкаси померла ОСОБА_5 .

Відповідно до договору купівлі-продажу 19.07.1979, посвідченого нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (реєстр №1-4343) і зареєстрованого в БТІ за №9981, власником будинку з надвірними спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ).

Дані обставини також підтверджуються технічним паспортом, виданим ЧООБТІ, довідкою КП «ЧООБТІ» від 10.04.2024 №52095.

Крім того, ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР №065214, виданого на підставі рішення Черкаської міської ради від 27.11.2003 №5-173, дод. 1 п.2, кадастровий номер -02-077-0007.

За життя ОСОБА_4 призначена житлова субсидія з 01.05.2020, про що свідчить повідомлення про призначення субсидії на ЖКП до особової справи №201757 від 22.05.2020.

ОСОБА_2 , 1990р. народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 04.06.2008, що підтверджується даними паспорту гр-на України серія НОМЕР_7 , що виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 15.12.2017.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що протягом часу у травні 2023 року, липні 2023 року, лютому 2024 року ОСОБА_2 здійснював через АТ КБ «Приват Банк» платежі за житлово-комунальні послуги щодо домоволодіння АДРЕСА_1 , про що свідчать платіжні інструкції, надані банківською установою.

Слід зазначити, що під час розгляду справи позивачем (відповідачем) ОСОБА_2 не зазначені і, відповідно не доведені обставини про те, що він звертався до приватного нотаріуса (нотаріальної контори) із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і йому було б відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування з тих чи інших підстав.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Основі спадкування за законом становить принцип черговості, який полягає у визначенні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими.

Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційногоцивільного суду у постанові від 18.09.2023 у справі № 582/18/21.

Оскільки у цій справі позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю заявлені у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, то ці відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 694/646/20 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі №582/18/21.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 23 вищевказаної Постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 319 ЦК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 554/14633/15-ц та від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15-ц.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 542/1648/19, лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Крім того, у постанові від 25.01.2019 у справі № 337/5266/15-ц Верховний Суд вказав, що періодичне проживання не є достатнім для визнання факту проживання.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд вважає, що позивачі ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не довели належними, допустимими та переконливими доказами обставини, на які вони посилаються, а саме про те, що кожен із них постійно проживали із ОСОБА_4 на час смерті останньої протягом п`яти років, що кожен із них вели із останньою спільне господарство і мали спільний бюджет, про те, що вони (кожен з них) проводили спільні витрати, придбавали певне майно в інтересах сім`ї і, взагалі, мали взаємні права та обов`язки із ОСОБА_4 .

Той факт, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 періодично допомагали ОСОБА_4 по господарству, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Також, сама ж ОСОБА_1 пояснила суду про те, що, коли вона за свої кошти оплачувала комунальні послуги ОСОБА_4 , то остання віддавала їй, відповідно, витрачені грошові кошти. ОСОБА_2 повідомив суду, що протягом часу із 2018 по 2020 роки він проживав за містом у своєї бабусі (матері його матері) і піклувався нею, тобто це також свідчить про відсутність спільного проживання його із ОСОБА_4 протягом п`яти років на час смерті останньої. Суд звертає увагу, що і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 мали місце реєстрації та фактичного проживання, яке відмінне від місця проживання ОСОБА_4 . Посилання ОСОБА_1 на документи про те, що вона, начебто, для ОСОБА_4 здійснювала певні роботи і вчиняла деякі дії щодо налагодження постачання газу у будинку останньої (акт здачі-прийняття робіт №173254, довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 14.04.2021, акт про демонтаж вимірювальної техніки від 09.04.2021 та інш.) жодним чином не свідчать про те, що це здійснювала саме позивач, зокрема, своїми силами та за свої (спільні) кошти як член сім`ї ОСОБА_4 .

Також, суд звертає увагу, що аудіо-записи розмов, які надані до суду ОСОБА_2 на певних носіях, які досліджені в судовому засіданні, начебто його розмови із ОСОБА_4 за її життя, суд вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки не можливо встановити факт того, що у розмові беруть участь саме ці особи. Крім того, як пояснив ОСОБА_2 , фіксування розмов здійснювалося ним на його мобільний телефон, який на даний час вже у нього відсутній.

Отже, обставини щодо постійного та спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 , за результатами досліджених письмових доказів та показань свідків, під час розгляду справи судом не встановлені, і тому їхні позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При вирішенні справи судом також враховувалися висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 19.06.2024 у справі №554/6033/22, від 14.02.2018 у справі №129/2115/15-ц, від 17.06.2024 у справі №465/2583/21. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12.12.2019 у справі №466/3769/16, від 27.02.2019 у справі №522/25049/16-ц, від 11.12.2019 у справі №712/14547/16-ц, від 24.01.2020 у справі №490/10757/16-ц.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено, то враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за ними, відповідно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Черкаської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Степаненко Алла Миколаївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 15.11.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька