Номер провадження: 22-ц/813/6464/24
Справа № 493/1066/22
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв Сергій Володимирович ,

на рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року,

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за участю третіх осіб приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначила, що з додатку «Дія» дізналася про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 про стягнення з неї, на підставі виконавчого напису № 9319 від 25.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Дельта-Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ФК Кредит-Капітал»), в загальній сумі 36158,39 грн.

Жодних заборгованостей по кредитам, а ні з АТ «Дельта-Банк», а ні з ТОВ «ФК Кредит-Капітал» у неї не існує, договори кредиту з вказаними компаніями не укладала.

Крім того, жодних повідомлень, розрахунків та вимог про сплату кредиту не отримувала.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням принципу безспірності; виданий за кредитним договором, який нотаріально не посвідчувався.

Позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 9319, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованості в загальній сумі 36158,39 грн, та сягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в загальному розмірі 1488,60 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Балтський районний суд Одеської області рішенням від 26 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнив у повному обсязі. Виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 9319, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал» заборгованості в загальному розмірі 36159,39 грн визнав таким, що не підлягає виконанню,вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена, кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вчинено з порушенням чинного законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв С.В. , просить рішення Балтського районного суду Одеської області від 26вересня 2022 року по справі № 493/1066/22 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв С.В. , зазначає, що ОСОБА_2 не був стороною по справі, однак рішення суду прямо вплинуло на його майнові права та інтереси з огляду на те, що 01.07.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022 року відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС». Також 01.07.2022 року між ТОВ «КОМПАНІФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір №01/07 відповідно до якого всі права та обов`язки за вищевказаним договором, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий документ перейшли до ОСОБА_2 .Отже з 01.07.2022 року належним кредитором за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, є саме ОСОБА_2 , саме він має право вимоги та є належним відповідачем по справі № 493/1066/22.

Скаржник посилається, що скасування заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року по справі № 493/1066/22 є обов`язком суду апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення, яким задовольнив позов до неналежного відповідача по справі.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року ОСОБА_1 , ТОВ «ФК Кредит-Капітал» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Качурці В.В., приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. роз`яснювалось право подати до Одеського апеляційного суду пояснення у письмовій формі.

Копію ухвали про відкриття провадження представник ОСОБА_2 - Федяєв С.В. отримав 07.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги ОСОБА_1 отримала31.10.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що ні відповідач по справі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ні ОСОБА_2 з дня відступлення права вимоги 01.07.2022 року невживали ніяких заходів для повідомлення її про відступлення права вимоги, тому в її позові зазначено відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», на користь якого вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 25.05.2021 року № 9319 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у загальній сумі 36158 гривні 39 копійок. До того ж ОСОБА_2 не висував їй ніяких письмових вимог, також він не вжив належних заходів щодо заміни його як сторони у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2, відкритого на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. Просила залишити без змін рішення Балтського районного суду Одеської області від 26вересня 2022 року по справі № 493/1066/22, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, розглянути справу за її відсутності.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились.

ПредставникОСОБА_2 - Федяєв С.В. судову повістку отримав 24.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Позивач ОСОБА_1 судову повістку отримала31.10.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судову повістку отримало24.08.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. повідомлений у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 20.09.2024 року клопотання представника скаржника ОСОБА_2 - адвоката Федяєва С.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задовольнив. Постановив провести судове засідання призначене на 07.11.2024 року за участю представника скаржника ОСОБА_2 - адвоката Федяєва С.В. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Вказаною ухвалою суд роз`яснив, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалу Одеського апеляційного суду представник скаржника отримав в особистому кабінеті Електронного суду 11.10.2024року, що підтверджується довідкою.

Отже Одеський апеляційний суд забезпечив представнику ОСОБА_2 - адвокату Федяєву С.В. можливість прийняти участь в судовому засіданні в режимі відоконференції.

07.11.2024 року представник скаржника в судове засідання не з`явився, не приєднався до участі в режимі відеоконференції, за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Відповідно до пункту 45 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua.

У відповідності до інструкції, розміщеної за посиланням (https://vkz.court.gov.ua/site/manual), учаснику по справі необхідно авторизуватисьна сайті відеоконферензв`язку vkz.court.gov.ua. В день судового засідання за 10 хвилин до початку слухання авторизуватися на сайті vkz.court.gov.ua, виконати перевірку обладнання та очікувати на запрошення. У випадку, якщо ви запізнилися і пропустили запрошення, необхідно перейти до розділу «Мої конференції» та натиснути кнопку увійти до конференції.

Відповідно до протоколу судового засідання від 07.11.2024 року Одеським апеляційним судом відкрито сторінку конференції, здійснено запрошення для участі в відеоконференції, проте представник ОСОБА_2 - адвокат Федяєв С.В. не приєднався до відеоконференції.

Зв`язатися із представником ОСОБА_2 - адвокатом Федяєвим С.В. не виявилось можливим, оскільки останній перебуває поза зоною досяжності.

Крім того, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тобто процесуальним законом суд апеляційної інстанції має право розглянути справу за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи, незалежно від причин їх неявки.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена, кредитний договір не посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9319, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Кредит-Капітал», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення права вимоги від 06.10.2017 року, суми заборгованості за кредитним договором № 002-15242-230511, укладеним між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , в загальному розмірі 36158,39 грн.

15.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В.В. на підставі виконавчого напису № 9319 від 25.05.2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Згідно копії постанови про арешт коштів боржника ВП № НОМЕР_2 від 15.08.2022 року, накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

01.07.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022 року відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС».

01.07.2022 року між ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав вимоги №01/07 відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис перейшли до ОСОБА_2 .

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 01/07 від 01.07.2022 року укладеного між ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_2 , останній набув права грошової вимоги в тому числі і до позивача по справі ОСОБА_1 .

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду та перегляд оскаржуваного рішення в апеляційному порядку.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує, у тому числі відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, держави.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 ,від імені якого діє представник Федяєв С.В. , тобто особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Обґрунтовуючи наявність права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі, ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв С.В. ,посилається на те, що рішення суду прямо вплинуло на його майнові права та інтереси з огляду на те, що 01.07.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022 року, 01.07.2022 року між ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір №01/07 відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис перейшли до ОСОБА_2 .

Доводи скаржника обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи, таким чином наявні підстави для висновку, що ухвалення судом першої інстанції рішення від 26 вересня 2022 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 як нового кредитора ОСОБА_1 за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року.

У зв`язку з зазначеним, рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦК України, а справа перегляду апеляційним судом у повному обсязі з ухваленням нового рішення по суті спору.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 зі змінами та доповненнями.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 , як на підставу позовних вимог посилалась на те, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказано, що: «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 25.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Колегія суддів зазначає, що дослідження доказів - це процесуальна діяльність суду та інших учасників цивільного процесу щодо безпосереднього сприйняття і вивчення в судовому засіданні фактичних даних, якими сторони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц, Верховного Суду від 02.10. 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Як ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», так і ОСОБА_2 не надано суду доказів на підтвердження обставин того, що укладений між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» кредитний договір № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально та відповідно міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки нотаріально не посвідчений і про ці обставини зазначалося позивачем у позовній заяві, тому враховуючи надані позивачем докази, колегія суддів вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв С.В. , посилається на те, що його як нового кредитора не було залучено до участі у справі, що свідчить про пред`явлення позову до неналежного відповідача та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі, має навести аргументи, які, на її думку, є підставою для відмови в задоволенні позову. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв С.В. , як на підставу для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 посилається виключно на пред`явлення нею позову до неналежного відповідача.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення щодо суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що позов ОСОБА_1 пред`явлено в серпні 2022 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке є особою, в інтересах якої приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 01.07.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022 року відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 002-15242-230511 від 23.05.2011 року, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС». 01.07.2022 року між ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено договір №01/07 відповідно до якого всі права та обов`язки за вищевказаним договором, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис перейшли до ОСОБА_2 .

Отже звертаючись у серпні 2022 року до суду із позовом ОСОБА_1 порушення своїх прав пов`язувала з виданням нотаріусом виконавчого напису в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Подальше відступлення ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прав вимоги за укладеним із позивачем кредитним договором на користь ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та в цей же день відступлення прав вимоги ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» на користь фізичної особи ОСОБА_2 , не свідчить про подання позивачем позову до неналежного відповідача.

Колегія суддів ураховує положення статті 516 ЦК України про те, що заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а також приймає до уваги, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», не повідомило ані боржника, ані суд першої інстанції про те, що відступило право вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС», яке відступило право вимоги ОСОБА_2 .

Така процесуальна поведінка кредиторів після пред`явлення ОСОБА_1 позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, безумовно не може створювати для позивача таких негативних наслідків, як відмова в задоволенні позову з підстав його пред`явлення до неналежного відповідача.

Натомість права ОСОБА_2 , як нового кредитора ОСОБА_1 у такій ситуації підлягають захисту шляхом прийняття його апеляційної скарги до розгляду та надання йому можливості навести доводи та аргументи на спростування висновків суду першої інстанції щодо неправомірності видання нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, скаржником в апеляційній скарзі не викладені обставини та не надано доказів на підвтвердження відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року слід скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову, у загальній сумі 1488,60 грн, що підтверджується квитанціями 0.0..1 та 0.0..1.

Оскільки позовні вимог підлягають задоволенню, то з ТОВ «ФК Кредит-Капітал`на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1488,60 грн за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Федяєв Сергій Володимирович , задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 9319, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит-Капітал», правонаступником якого відповідно до договору відступлення прав вимоги від 01 липня 2022року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», останнім правонаступником прав та обов`язків якого є ОСОБА_2 , заборгованості за договором № 002-15252-230511 від 23.05.2011 року в сумі 36158,39 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю. Карташов