Справа № 354/145/16-ц
Провадження по справі № 2/354/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Лісодіда О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання припинити спорудження та експлуатацію самовільно побудованих приміщень та інші дії, які порушують право спільної сумісної власності та демонтувати самовільно побудовані приміщення і привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.03.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про зобов`язання відповідачку ліквідувати позивачу перешкоди в користуванні горищем позивачу за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок двох кімнат та повернення горища до попереднього стану. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на третьому поверсі даного будинку. У технічному паспорті на будинок від 29.08.2012 року, реєстраційний номер 845 вказано, що підсобні приміщення розміщені на 1 та 3 поверхах. Попередній власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 здійснила реконструкцію даної квартири шляхом добудови двох кімнат до існуючої квартири, чим позбавила позивач можливості користуватися горищем будинку підтвердженням чого слугує акт від 24.06.20915 року, лист (акт) Держархбудінспекції №40-203-19/8245 від 07.09.2015 року. Вказаною незаконною надбудовою позивачу завдано значної матеріальної шкоди. На численні звернення позивача 20.10.2014 року комісією Ворохтянської селищної ради складено акт про обвал стелі та тріщини по всіх стінах житлового будинку; Управління Держархбудінспекції в Івано-Франківській області 04.12.2015 року складено акт про порушення п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.9 ч.7 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Кабінетом Міністрів України №466 від 13.04.2011 року та внесено припис про усунення порушень, притягнуто відповідачку до адміністративної відповідальності. За відновленням порушеного права позивач у 2014-2016 роках звертався до органу місцевого самоврядування, правоохоронних органів, прокуратуру, Управління Держархбудінспекції, Президента України. Із урахуванням викладеного, з посиланням на норми ст. 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.382, 382, 391 ЦК України, постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування ст.376 ЦК України(про правовий режим самовільного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, рішення Конституційного Суду від 02.03.2014 року №4-рп/2004, ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 31.03.2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено у ній попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 22.04.2016 року вказану справу призначено до судового розгляду по суті.

20.05.2016 року до суду надійшли заперечення на позов відповідача ОСОБА_2 та заява про застосування строку позовної давності, в яких зазначено, що не відповідають дійсності доводи позивача про те, що реконструкцію квартири АДРЕСА_4 проведено без згоди інших власників, оскільки всі власники квартир у даному будинку, окрмі позивача, надали свою згоду на реконструкцію, що підтверджується копіями нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_6 -власника квартири АДРЕСА_5 , Рябової-власника квартири АДРЕСА_6 та ОСОБА_7 -власника квартири АДРЕСА_5 . Власники інших квартир також здійснили добудови до свого житла. Вказаному будинку вже понад 100 років, він дерев`яний, а тому у разі задоволення позову і демонтажу добудованих кімнат і кухні будинок взагалі може зруйнуватися. Також вказала, що вона неодноразово намагалась виготовити проект реконструкції та узаконити самочинну добудову до своєї квартири, однак це неможливо зробити через відсутність згоди позивача. Постановою Яремчанського міського суду від 29.02.2016 року скасовано винесену щодо неї постанову головного інспектора Держархбудінспекції від 18.12.2015 року №255/1009/0-43/2015 і провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Із долучених позивачем акту перевірки від 20.10.2014 року та фотографій вбачається, що тріщин на зовнішніх стінах будинку немає, вони є лише у квартирі ОСОБА_1 , утворення яких може бути обумовлене тим, що термін служби даного будинку давно закінчився. Також зазначила, що водопостачання до належної їй квартири проведено спеціалістами з дозволу і відома КП «Селищне комунальне підприємство» попереднім власником квартири, що підтверджується копіями договорів №44 від 01.11.2010 року та №14 від 01.05.2015 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води. Оскільки вона придбала квартиру з уже проведеною реконструкцією і добудовою їй невідомо яким було горище до проведення вказаних робіт, і відповідні докази позивачем суду не надано, а тому вимога про зобов`язання повернути горище до попереднього стану є неконкретизованою. Окрім цього вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_4 , яку придбала 10.03.2015 року. Реконструкція цієї квартири була проведена попереднім власником ОСОБА_3 у 2005-2008 роках без відповідних дозвільних документів, що встановлено постановою Яремчанського міського суду від 29.02.2016 року. Позивач став власником квартири АДРЕСА_7 у 2004 році, і хоча постійно не жив у квартирі, але часто приїжджав протягом 2004-2008 років та бачив і знав, що проводиться реконструкція з добудовою до квартири АДРЕСА_3 та реконструкція горища, тому про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався ще у 2005 році, коли почалася реконструкція і у 2008 році, коли вона була завершена. Однак із даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся лише в березні 2016 року, що свідчить про пропуск строку позовної давності. Із урахуванням викладеного просила у задоволенні позову відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

07.07.2016 року ОСОБА_1 подав спростування на заперечення відповідачки у яких вказав, що не відповідають дійсності твердження відповідачки про наявність згоди співвласників квартир у будинку по АДРЕСА_1 на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 . Окрім його згоди відсутня також згода власника квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_8 , а згода надана представником ОСОБА_9 за довіреністю потребує додаткового з`ясування. Крім того, реконструкцію проведено у 2005-2008 роках, а долучені відповідачкою згоди надані у 2015 році, тобто на момент проведення будівельних робіт вони були відсутні. Викладені факти про добудови іншими співвласниками не відповідають дійсності. Відповідач не є спеціалістом у відповідній галузі та не може стверджувати, що нанесена йому шкода відбулась не через незаконну добудову, а у зв`язку із закінченням терміну служби житлового будинку. Твердження про відсутність доказів яким було горище до реконструкції спростовуються наявним технічним паспортом будинку. Щодо пропуску строку позовної давності, то у період 2005-2015 років він приїжджав у смт. Ворохта лише двічі у короткострокові відпустки у 2005 році та 2012 році і йому не було відомо про незаконну добудову, а початковий офіційний документ, який зафіксував факт самовільної реконструкції складений Ворохтянською селищною радою 24.06.2015 року, а він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_9 з 19.11.2015 року.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському НДІСЕ. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

02.12.2016 року до суду надійшло повідомлення судового експерта про неможливість надати висновок у цивільній справі №354/145/16-ц з яким одночасно повернуто на адресу суду матеріали даної справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №139 від 22.09.2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.09.2017 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду вказану справу передано у провадження судді Іванова А.І.

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №408 від 07.03.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07.03.2018 року у зв`язку із продовженням терміну відрядження судді ОСОБА_10 вказану справу повторно передано у його провадження.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №173 від 02.04.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 02.04.2019 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді ОСОБА_10 ) вказану справу передано у провадження судді Польської М.В., якою 26.04.2019 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.05.2019 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів у Коломийському МБТІ.

28.05.2019 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій вказала, що позов не визнає та просить розглядати справу у її відсутності.

25.06.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні допоміжним приміщенням горищем житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом надання доступу та проходу до горища для здійснення ОСОБА_3 робіт по демонтуванню перешкод; поновити строк оскарження та зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні допоміжним приміщенням горищем житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтування дверей, перегородок та інших предметів, які перешкоджають проходу на горище, привести горище до попереднього стану.

Ухвалами суду від 25.06.2019 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача третю особу без самостійних вимог ОСОБА_3 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 та витребувано докази у Ворохтянські селищній раді та ОКП «Коломийське МБТІ».

Ухвалою суду від 16.10.2019 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДАБІ України.

Ухвалою суду від 28.01.2020 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_11 . На час проведення експертизи провадження у даній справі зупинено.

12.06.2020 року судовий експерт ОСОБА_11 повернув до суду матеріали вказаної цивільної справи, посилаючись на те, що станом на 09.06.2020 року позивачем не проведена оплата вартості експертизи.

Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №86 від 31.07.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 31.07.2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л.

11.11.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинити дії, що порушують право ОСОБА_1 на спільну сумісну власність на горищне приміщення, несучі, огороджувальні, несуче-огороджувальні конструкції та архітектурний вигляд покрівлі будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 демонтувати самовільно побудовані приміщення та привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, а ОСОБА_2 зобов`язати забрати особисті речі, не експлуатувати самовільно побудовані приміщення та не чинити перешкод у проведенні робіт по їх демонтуванню і приведенні покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ДАБІ України про зупинення провадження у справі.

10.12.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинити спорудження та експлуатацію самовільно побудованих приміщень та інші дії, що порушують право ОСОБА_1 на спільну сумісну власність на горищне приміщення, несучі, огороджувальні, несуче-огороджувальні конструкції та архітектурний вигляд покрівлі та будинку АДРЕСА_1 та демонтувати самовільно побудовані приміщення і привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

20.05.2021 року судом постановлено ухвали якими відмовлено у задоволенні клопотання позивача та третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі та призначено у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_11 на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

03.11.2022 року до суду надійшов висновок експерта №035/10-22 від 20.10.2022 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у зв`язку із чим ухвалою суду від 11.11.2022 року провадження у даній справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

20.03.2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 припинити спорудження та експлуатацію самовільно побудованих приміщень та інші дії, що порушують право ОСОБА_1 на спільну сумісну власність на горищне приміщення, несучі, огороджувальні, несуче-огороджувальні конструкції та архітектурний вигляд покрівлі будинку АДРЕСА_1 та демонтувати самовільно побудовані приміщення і привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

25.04.2023 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів у приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фріса П.Л. та ухвалу про залучення до участі у даній справі Державної інспекції архітектури та містобудування України(надалі-ДІАМ) в якості правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДАБІ України.

15.05.2023 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ДІАМ України, в яких зазначено, що на підставі звернення позивача відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року посадовою особою Управління ДАБІ України в Івано-Франківській області 04.12.2015 року в присутності забудовника ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку за адресою АДРЕСА_1 . В ході якої встановлено, що на земельній ділянці за вказаною адресою здійснена реконструкція житлового будинку без відповідних документів дозвільного та декларативного характеру, які б давали право на їх виконання. Також встановлено, що на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 . За результатами перевірки ОСОБА_2 складено акт перевірки від 04.12.2015 року, видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в 90-денний термін від 04.12.2015 року та протокол про адміністративне правопорушення від 04.12.2015 року. По даній справі Управлінням було винесено постанову від 18.12.2015 року №255/009/02-43/2015.У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Таким чином ДАБІ України звернулась з позовом до Яремчанського міського суду про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири і 20.12.2017 року судом відкрито провадження у справі №354/707/17, яка розглядом не завершена.

Ухвалою суду від 28.06.2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позові та просили їх задовольнити у повному обсязі із урахуванням останньої поданої заяви про зміну предмету позову. ОСОБА_1 вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . Вказаний будинок є багатоквартирним та складається із 5-ти квартир. У 2015 році він переїхав на постійне проживання у дану квартиру та виявив, що власники квартири АДРЕСА_3 провели добудову до своєї квартири, добудували дві кімнати, захопивши частину горища та влаштували над житловими приміщеннями його квартири санвузол, а також встановили дерев`яні опорні стовпи та стіну його квартири, що призвело до погіршення загального стану квартири, появи тріщин та інших руйнівних процесів у квартирі, а також негативно вплинуло на загальний естетичний вигляд будинку. На той час власником квартири була відповідач ОСОБА_2 . Він звертався до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та приведення квартири у попередній стан, однак вона не погодилась, після чого він звернувся до ДАБІ як контролюючого органу. У ході проведених контролюючими органами перевірок було встановлено, що самочинну реконструкцію до квартири АДРЕСА_3 провела її попередня власниця ОСОБА_3 без відповільних дозвільних документів, однак вжитими заходами притягнути винних осіб до відповідальності не вдалося, у задоволенні позову ДІАМ про приведення самочинно реконструйованої квартири до попереднього стану судом було відмовлено. У 2022 році ОСОБА_2 продала спірну квартиру ОСОБА_4 , яка згідно договору набула у власність квартиру площею 17,5 кв.м. При цьому відпровідачами був використаний технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 виготовлений у 2006 році, так як у технічному паспорті, що виготовлений у 2016 році відображено збільшення площі квартири та наявність самочинного будівництва. Вказана самочинна реконструкція призвела до порушення його законних прав як співвласника багатоквартирного житлового будинку на безперешкодний доступ та користування приміщенням горища, яке відноситься до приміщень загального користування, що належать усім співвласникам на праві спільної власності, так як збільшення площі спірної квартири відбулось за рахунок приєднання до неї приміщень загального користування, розташованих у мезоніні будинку. Наведені у актах Ворохтянської селищної ради висновки про наявність безперешкодного доступу до горища не відповідають дійсності, бо його фактично не має, є лише прохід до піддашшя, який не може використуватись за відпоавідним функціональним призначенням. Опорні стовпи, які підтримують балкон квартири АДРЕСА_3 встановлені на зовнішню стіну його квартири, що спричиняє додатковий тиск на неї та призвело до тріщин та обвалу штукатурки у належній йому квартирі, а приміщення санвузла у квартирі АДРЕСА_3 всупереч вимог державних будівельних норм і стандартів облаштовано над його житловою кімнатою. Окрім цього, така добудова до квартири із виступом назовні будинку із однієї сторони призвела до втрати архітектурної цілісності та спотворила естетичний вигляд будинку. Висновком експерта підтверджується, що проведена реконструція до квартири АДРЕСА_3 є самочинним будівництвом, а тому наявні всі правові підстави для задоволення його позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ДІАМ надійшли клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.

Експерт ОСОБА_11 у судовому засіданні повністю підтримав наданий ним висновок №035/10-2022 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 20.10.2022 року, зазначивши що при проведенні експертного обстеження тодішнім власником йому було надано доступ до квартири АДРЕСА_3 . Підтвердив, що за результатами проведеного обстеження було виявлено, що внаслідок проведення реконструкції частина горища багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 була переобладнана під житлові приміщення квартири АДРЕСА_3 , внаслідок чого площа горища суттєво зменшилась, однак прохід до нього залишився. Жодних дозвільних документів на проведення реконструкції власниця квартири АДРЕСА_3 йому не надала та про їх існування не зазначала. Також вказав, що привести спірну квартиру до попереднього стану технічно можливо за умови поетапного виконання відповідних будівельних робіт.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що у 2015 році він працював на посаді головного інспектора будівельного нагляду Управлівння ДАБІ в Івано-Франківській області і отримав направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою АДРЕСА_10 за повідомленням про здійснення самовільного будівництва. У ході неодноразових перевірок було встановлено, що попередній власник даної квартири провела реконструкцію без відповідних дозвільних документів. Будинок не перебував на балансі селищної ради, а тому співвласники самостійно мали забезпечити утримання даного об`єкта. За результатами перевірки ним був складений акт від 04.12.2015 року та виданий припис про усунення виявлених порушень на ім`я власника квартири, яка у подальшому оскаржувала їх у судовому порядку, посилаючись на те, що не була забудовником та набула об`єкт у власність із реконструйованими приміщеннями. Зазначив, що він оглядав приміщення квартири АДРЕСА_3 та встановив наявність відповідних порушень виходячи із даних технічного паспорта та матеріалів інвентаризації. До квартири була проведена добудова із укріпленням каркасу назовні. Також зазначив, що не пригадує чи був на той час доступ до горища будинку і чи було приміщення горища приєднане до квартири АДРЕСА_3 .

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 15,0 кв.м., житловою площею 15,0 кв.м., яку набув на підставі договору довічного утримання, укладеного із ОСОБА_13 22.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №708, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №54399 від 10.11.2015 року.

У вказаній квартирі проживає також третя особа у справі ОСОБА_5 -сестра ОСОБА_13 , яка після смерті останньої відмовилась від своєї частки у спадковому майні на користь племінника спадкодавця ОСОБА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 16.02.2005 року, за реєстром №7-89.

Відповідно до технічного паспорта на вказану квартиру, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 29.08.2002 року, інвентарний номер 147, реєстровий номер 845 належна ОСОБА_1 квартира знаходиться на першому поверсі триповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідок Управління праці та соціального захисту населення Яремчанської міської ради № від 15.10.2015 року та № від 28.10.2014 року про взяття на обліку особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрованим місцем проживання яких є м. Донецьк, проживають за адресою АДРЕСА_9 , а саме: позивач з 15.10.2015 року, а третя особа-з 08.10.2014 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради №129 від 24.12.2002 року житловий будинок АДРЕСА_1 переданий з балансу міського коммунального підприємства на баланс селищного комунального підприємства смт. Ворохта, яке створене відповідно до рішення Ворохтянської селищної ради від 05.11.2002 року.

01.11.2010 року між ОСОБА_3 та КП «Селищне комунальне підприємство» був укладений договір №44 про надання послуг з централізованого постачання холодної води за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Ворохтянської селищної ради №10 від 27.03.2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 переданий з балансу КП «Селищне комунальне підприємство» у самоуправління власникам квартир згідно їх заяв.

Відповідно до повідомлення Коломийського МБТІ від 28.10.2015 року №255 житловий будинок по АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком.

Із акту обстеження житлового приміщення від 20.10.2014 року, складеного комісією Ворохтянської селищної ради у складі селищного голови, депутата селищної ради та начальника КП «СКП» за участю заявниці ОСОБА_5 у присутності її сусіда ОСОБА_14 слідує, що у результаті обстеження житлового приміщення ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 встановлено, що у квартирі заявниці частково обвалена стеля(штукатурка) в об`ємі 2,5 кв.м. Причина обвалу стелі можлива через встановлення опорних стовбів на 3-му поверсі, які є неналежно ізольовані від води з дахом горищного приміщення, які необхідно замінити, на що згодився ОСОБА_14 гідроізолювати дані стовби, оскільки вони підтримують частину його помешкання.

20.10.2014 року виконавчий комітет Ворохтянської селищної ради листом за вих.№Б-433 повідомив ОСОБА_5 про те, що на місці комісійно розглянуто заяву щодо затоплення квартири та встановлено, що у квартирі заявниці обвалилась штукатурка з частини стелі. Визначити причину обвалу неможливо. Наявних слідів затоплення квартири через стелю не виявлено. Натомість сусід ОСОБА_14 зобов`язався уплотнити піною підпорні бруси свого помешкання на покрівлі над квартирою заявниці, про що складено відповідний акт.

10.03.2015 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Могилевич Л.В., зареєстрований в реєстрі за №629, відповідно до якого ОСОБА_3 відчужила належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 17,5 кв.м. Як зазначено у договорі, вказана квартира належить продавцю на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.01.2006 року, за реєстром №54 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2015 серії ЕЕТ №385227 року, індексний номер:34686700.

01.05.2015 року між ОСОБА_2 та КП «Селищне комунальне підприємство» укладено договір №14 про надання послуг з централізованого постачання холодної води за адресою АДРЕСА_1 .

Із акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 24.05.2015 року складеного депутатом Ворохтянської селищної ради за участю начальника КП «СКП» та інженера-землевпорядника у присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 вбачається, що перевіркою на місці встановлено, що квартира АДРЕСА_4 перебуває у власності ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 10.03.2015 року, за реєстром №629. Попереднім власником вказаної квартири ОСОБА_3 було самовільно проведено реконструкцію даної квартири із добудовою двох кімнат та розширено кухню у 2008 році. ОСОБА_2 рекомендовано оформити реконструкцію квартири у відповідності до чинного законодавства.

Із нотаріально посвідчених заяв власників квартири АДРЕСА_11 ОСОБА_6 від 23.06.2015 року та ОСОБА_7 від 10.06.2015 року, ОСОБА_14 який діє від імені ОСОБА_9 -власниці квартири АДРЕСА_6 за вказаною адресою від 25.06.2015 року вбачається, що останні надають свою згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 з однокімнатної на чотирикімнатну квартиру з належним оформленням документації(одержання дозволу на реконструкцію, з правом розробки, затвердженням проектів рекнструкції квартири) та/або іншої документації по проектуванню та виконанню будівельно-монтажних робіт.

З акту обстеження прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 від 07.09.2015 року складеного комісією Ворохтянської селищної ради у складі: заступника селищного голови, начальника КП «СКП», майстра КС «СКП», за участю депутата селищної ради у присутності ОСОБА_14 вбачається, що за результатми п`ятого обстеження за скаргаю ОСОБА_5 встановлено, що більше 10 років тому ОСОБА_14 , з відома місцевої влади переобладнав горище будинку на житлове приміщення, цим самим не завдав шкоди будинку, який збудований понад 100 років тому. Потреба у переобладнанні горища під житлові приміщення була викликана тим, що велика сім`я проживала у малому приміщенні. Ніяких скарг не поступало. ОСОБА_5 проживає у будинку сезонно два роки, не зареєстрована і не є власником квартири. На пропозиції провести ремонт квартири категорично відмовляється.

Листом від 07.09.2015 року за №40-203-19/8245 Управління ДАБІ в Івано-Франківській області інформувало ОСОБА_1 про те, що під час проведення 24.06.2015 року позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_3 , яка булла власницею двохкімнатної квартири АДРЕСА_4 в 2008 році здійснено будівельні роботи з реконструкції шляхом добудови двох кімнат до існуючої квартири(довідка від 24.06.2025 року видана селищною радою смт. Ворохта). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2015 року за №34691128 та договору купівлі-продажу від 10.03.2015 року НАМ 725023, власницею зазначеної квартири є ОСОБА_2 . Управлінням 10.08.2015 року за №1009/02-37/417 направлено лист до прокуратури м. Яремче щодо дотримання вимог законодавства під час передачі нерухомого майна реконструйованої квартири іншому власнику на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2015 року НАМ 725023, де використано технічний паспорт від 20.06.2006 року №12988115, поточна інвентаризація під час продажі в 2015 році не проводилась.

З висновку Яремчанського МВ УМВС в Івано-Франківській області від 19.09.2015 року слідує, що проведенною перевіркою матеріалів, які надійшли з прокуратури м. Яремче по зверненню ОСОБА_5 встановлено, що 10.03.2015 року ОСОБА_3 продала належну їй квартириу АДРЕСА_4 ОСОБА_2 .. Згідно актів обстеження, складених комісією Ворохтянської селищної ради встановлено, що більше 10 років тому ОСОБА_14 , з відома місцевої влади переобладнав горище будинку під житлові приміщення, цим самим не завдавши шкоди будинку, який збудований понад 100 років тому. Потреба у переобладнанні горища під житлові приміщення була викликана тим, що велика сім`я проживала у малому приміщенні. Ніяких скарг не поступало, ОСОБА_6 власник квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_9 власник квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_7 власник квартири АДРЕСА_5 , у вказаному будинку, надали згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з однокімнатної на чотирикімнатну з належним оформленням документації по проектуванню та виконанню будівельних робіт.

Із відповіді виконавчого комітету Ворохтянськоїх селищної ради на адвокатський запит №07-06 від 07.10.2015 року вбачається, що переобладнання та реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 проводилось з відома, дозволу та погодження місцевої влади. У зв`язку із тим, що дані роботи проводились понад 10 років тому, відповідні рішення, погодження, дозволи передано до архіву м. Яремче.

Листом від 12.10.2015 року за №Б-19/1009/276/4 Управління ДАБІ в Івано-Франківській області інформувало ОСОБА_1 про те, що з виїздом на місце 24.06.2015 року у її присутності проведено позапланову перевірку та встановлено, що на підставі представленого технічного паспорта, виданого Коломийським МБТІ КН: №845 від 20.02.2006 року за адресою АДРЕСА_10 проведено реконструкцію з добудовою двох житлових кімнат до вказаної квартири без проектної документації та права виконання будівельних робіт ОСОБА_3 . Згодом самочинно реконструйовану квартиру продано ОСОБА_2 , яка надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34691128 від 10.03.2015 року. Під час продажу квартири поточна інвентаризація не проводилась. Притягнення до відповідальності ОСОБА_14 та ОСОБА_3 за проведену реконструкцію є неможливим, оскільки ОСОБА_3 продала дану квартиру ОСОБА_2 у зв`язку із чим дана інформація направлена для реагування прокурору міста Яремче.

Згідно повідомлення виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 12.10.2015 року №2318/07-24/12 будь-яка інформація та матеріали про надання дозволу/рішень на реконструкцію, переобладнання та/або перепланування житлового будинку по АДРЕСА_1 виконавчому комітеті міської ради відсутня.

Відповідно до повідомлення архівного відділу Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №Б-76/01.4-01 від 02.11.2015 року і рішеннях органів місцевого самоврядування за 1992-2008 роки немає даних про реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_9 .

04.12.2015 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ в Івано-Франківській області у присутності відповідача ОСОБА_2 відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, на підставі абз. 8, листа Івано-Франківської обласної державної адміністрації №Б - 19/2969 від 09.11.2015 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 .

За результатами перевірки 04.12.2015 року складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому зазначено, що в ході перевірки встановлено проведення реконструкції з добудовою двох кімнат до квартири АДРЕСА_4 без декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також за результатами вказаної перевірки 04.12.2015 року ОСОБА_2 був виданий припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою про усунення виявлених порушень шляхом подання декларації про початок виконання будівельних робіт, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Вимог даного припису підлягали виконанню в 90-денний термін.

Із адресованих ОСОБА_5 , ОСОБА_1 повідомлень Управління ДАБІ в Івано-Франківській області №40-232-/90-9/81 від 05.01.2016 року, №40-232-/90-9/4629 від 17.05.2016 року, №Б-19/1009/14/16 від 23.01.2017 року, №Б-19/1009/70/5 від 21.04.2017 року, №40-203-(90-9)/6085 від 18.07.2017 року, №Б-19/1009/70/25 від 21.11.2017 року, №Б-19/1009/29/2 від 03.04.2018 року, №40-704-(90-9)/5970-18 від 29.08.2018 року вбачається, що на підставі звернень заявників відповідно до Порядку №553 посадовою особою УДАІ в Івано-Франківській області 04.12.2015 року у присутності забудовника ОСОБА_2 проведно позапланову перевірку за адресою АДРЕСА_10 . Під час перевірки встановлено, що на земельній ділянці за вказаною адресою здійснена реконструкція житлового будинку без відповідних документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на їх виконання та добудовано до квартири АДРЕСА_3 дві житлові кімнати без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. За результатами перевірки складено акт та протокол про адміністративне правопорушення від 04.12.2015 року та видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в 90-денний термін. По даній справі Управління винесено постанову від 18.12.2015 року №255/1009/02-43/2015 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу, який остання оскаржила у судовому порядку. Враховуючи те, що проведена реконструкція являється самочинним будівництвом Управлінням підготовано позов до суду відносно ОСОБА_2 про узаконення проведення реконструкції або приведення квартири до попереднього стану.

28.01.2016 року ОСОБА_5 направила на адресу ОСОБА_2 звернення з вимогою добровільно усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , які виникли внаслідок самовільної реконструкції квартири АДРЕСА_3 , протягом одного місяця з дати отримання листа.

Управління захисту економіки в Івано-Франківській області листом від 17.02.2016 року №1156/39-108/01-2016 року повідомило ОСОБА_5 , що за результатами розгляду поданої нею заяви від 25.12.2015 року даних, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_3 та інших осіб ознак кримінального правопорушення не виявлено.

Як вбачається із технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , складеного Коломийським МБТІ 20.02.2006 року вказана квартира розташована на третьому поверсі триповерхового житлового будинку та складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 17,5 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого ТзОВ «Альянс-Консалтинг ІФ» 24.05.2016 року, вказана квартира розташована на третьому поверсі триповерхового житлового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 24,9 кв.м., кухні площею 1,6 кв.м., ванної кімнати площею 4,4 кв.м, коридору площею 5,9 кв.м., веранди площею 5.9 кв.м., та гардеробної площею 7,6 кв.м. та обладанана балконом площею 0,6 кв.м., загальна площа квартири становить 65,9 кв.м. У паспорті наявна примітка про те, що приміщення 1-коридор, 2-веранда, 4-кухня, 6-санвузол, балкон, 7-гардеробна і частина приміщення 3, а саме: площею 7,6 кв.м.-побудовані самовільно.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року у справі №354/877/15-а постанову головного інспектора будівельного нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області №255/1009/02 - 43/2015 від 18.12.2015 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 8500 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП скасовано та закрито провадження в справі у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до звіту №15/16 про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, складеного ТзОВ «Альянс-Консалтинг ІФ» 26.05.2016 року, за реузьтатами проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 65,90 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м. встановлено, що її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість її безпечної експелуатації. Будівництво проведено у відповідності зі державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва.

08.08.2016 року у газеті «Галичина», випуск №116/5069) була опублікована стаття під назвою «Халупа за «шпаківнею» у якій описано ситуацію щодо проведення добудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З акту обстеження житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 22.02.2017 року, складеного комісією Ворохтянської селищної ради у склоаді: заступника селищного голови, юрисконсульта селищної ради, начальника КП «СКП», за участю депутата селищної ради у присутності заявниці ОСОБА_2 вбачається, що за результатами обстеження нежитлових приміщень вказаного будинку встановлено наявність у будинку вільного та безперешкодного доступу на горище загального коридору у будинку. Власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не чинить перешкод мешканцям данного будинку у користуванні горищем та не перешкоджає вільному доступу до нього. При обстеженні горища не встановлено факту користування горищем мешканцями будинку.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ворохтянської селищної ради №232 від 22.02.2017 року у результаті комісійного обстеження житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 згідно заяви ОСОБА_2 22.02.2017 року встановлено наявність у будинку безперешкодного доступу на горище з загального коридору. Перешкод у вільному користуванні горищем мешканцями будинку не встановлено.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 року у справі №809/576/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року у справі №876/4845/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07.12.2020 року, постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року у справі №354/877/15-а скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області №255/1009/02 - 43/2015 від 18.12.2016 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Підставою для скасування постанови №255/1009/02 - 43/2015 від 18.12.2015 року суди зазначили факт притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла реконструкцію квартири та добудову до неї.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що попередня власниця квартири ОСОБА_3 провела реконструкцію квартири та добудувала дві кімнати до квартири АДРЕСА_4 і розширила кухню протягом 2005-2008 років, а тому Управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області притягнуто до адміністративної відповідальності особу, яка не здійснювала реконструкцію та добудову до квартири.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 року у справі №876/6639/17 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 року у справі №809/576/17 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_16 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління ДАБІ в Івано Франківській області щодо фіксації, складення акту, внесення припису та притягнення до відповідальності осіб, що самовільно провели інженерні мережі, здійснили перепланування і добудову до квартири АДРЕСА_4 та осіб, які використовують ці об`єкти без прийняття їх в експлуатацію.

Зобов`язано управління ДАБІ в Івано-Франківській області вчинити дії щодо фіксації складення акту, внесення припису та притягнення до відповідальності осіб, що самовільно провели інженерні мережі, здійснили перепланування і добудову до квартири АДРЕСА_4 та осіб, які використовують ці об`єкти без прийняття їх в експлуатацію.

На виконання вказаного рішення суду 18.12.2017 року видано виконавчий лист №809/576/17 та 31.01.2020 року відкрито виконавче провадження №6110723.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) від 07.05.2020 року накладено на боржника Управління ДАБІ в Івано-Франківській області штраф за невиконання рішення суду у сумі 5100 грн. Як зазначено у вказаній постанові, згідно повідомлення боржника від 14.02.2020 року на виконання судового рішення 13.11.2019 року складено акт про проведення планового(позапланового) заходу державного нагляду(контролю) щодо дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності. Згідно відповіді боржника від 23.03.2020 року за результатами перевірки, яка проведена 13.11.2019 року порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності не виявлено.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ворохтянської селищної ради №630 від 24.05.2017 року згідно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 10.03.2015 року ОСОБА_2 прийняла у власність однокімнатну квартиру загальною площею 17,5 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м. Самочинна реконструкція квартири була проведена попередніми власниками у 2006-2008 роках.

25.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ в Івано-Франківській області винесена постанова №73/1009/02-43/2017 про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за фактом невиконання вимог припису від 04.12.2015 року на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.02.2016 року у справі №354/877/15-а, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року встановлено, що реконструкція до квартири АДРЕСА_4 проведена попереднім власником у 2006-2008 роках, що підтверджується також довідкою Ворохтянської селищної ради від 24.05.2017 року №630.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження, 13.11.2017 року на виконання ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за скаргою ОСОБА_1 до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0000182, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України за фактом самовільного проведення ОСОБА_3 у 2007-2008 роках добудови до своєї квартири по АДРЕСА_10 , чим порушено план забудови будинку.

Окрім цього, 07.06.2021 року за заявою ОСОБА_5 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за фактом підроблення офіційного документу-звіту про незалежну ринкову вартість від 26.02.2016 року, який у подальшому був врахований при укладенні договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості від 10.03.2015 року №НАМ57023.

Із акту обстеження житлового багатоквартирного будинку від 12.02.2020 року, складеного комісією Ворохтянської селищної ради у складі селищного голови, депутата селищної ради, інженера-землевпорядника та начальника селищного комунального підприємства за участю заявників-жителів квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та мешканців даного будинку, слідує, що проведеним обстеженням нежитлових приміщень житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_12 встановлено наявність у будинку вільного та безперешкодного доступу до нереконструйованої вільної частини горища(технічного приміщення по висоті від перекриття останнього поверху будинку до покрівлі) з загального коридору у будинку. При обстеженні горища не виявлено факту користування горищем мешканцями будинку.

Згідно додатку до акту від 12.02.2020 року по результату візуального обстеження, фактичних обставин та відомостях, викладених у матеріалах вбачається: простір наскрізного проходу горища переобладнано в житлові приміщення; простір наскрізного проходу горища використовується не по призначенню; первинний вхід до горища змінено; відсутній вільний доступ до наскрізного проходу горища; тлумачення щодо поточного доступу до частини горища яке є-простір між поверхнею перекриття(даху) будинку та перекриттям поверху самочинно реконструйованої квартири АДРЕСА_3 . Використовувані матеріали: акт від 24.06.2015 року; акт обстеження прибудинкової території від 07.09.2015 року; технічний паспорт квартири АДРЕСА_3 від 20.02.2006 року; технічний паспорт квартири АДРЕСА_3 від 24.05.2016 року; план-схеми з інвентаризаційної справи №657; фотосвітлини поточного входу до горища.

Із досліджених у ході судового розгляду матеріалів інвентаризаційної справи Коломийського МБТІ №657 на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що зазначений дерев`яний будинок рахується як забудова до 1948 року та складається із двох поверхів, мезоніну та веранди.

Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №035/10-2022 від 20.10.2022 року, вид будівництва, що здійснено у квартирі АДРЕСА_4 класифікується як реконструкція. У зв`язку із відсутністю технічної документації та підтвердженої інформації про технічний стан горища, покрівлі та даху багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 на момент початку проведенення будівельних реставраційних робіт, надати відповідь на питання яка частина горища, покрівлі, даху змінена під самовільно побудовані приміщення до вказаної квартири, чи змінено внаслідок цього наскрізний прохід горища та які роботи слід виконати для приведення горища, покрівлі, даху багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 не надається за можливе.

Так як у матеріалах справи відсутні будь-яка дозвільна документація на виконання будівельних робіт, погоджена проектна документація на роботи з реконструкції та правовстановлюючі документи можна вважати, що квартира АДРЕСА_4 являється самовільним будівництвом. Встановлення дерев`яних опорних стовпів на стіну квартири АДРЕСА_7 могло б стати причиною виникнення тріщин та інших руйнівних процесів у даній квартирі, так як це пряме втручання в цілісність житлової будівлі. Дане втручання могло б розбалансувати, змінити навантаження на несучі конструктивні елементи будівлі. Виконані роботи повинні проводитись згідно розробленої та погодженої проектної документації, яка відсутня в матеріалах справи.

Внаслідок проведених будівельних робіт порушено закони гармонійної побудови та архітектурно-художня виразність, тобто будинок перетворився в непривабливий, за своїм зовнішнім(екстер`єром) і внутрішнім(інтер`єром) виглядом, що несприятливо впливає на психологічний стан і свідомість мешканців. Розташування санітарно-технічного вузла квартири АДРЕСА_4 над житловими приміщеннями вказаного будинку не відповідає нормативним вимогам та правилам ДБНВ.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», в яких передбачені наступні вимоги до квартир: п.2.28-не допускається розміщення туалету та ванної(або душової) над житловими кімнатами та кухнями. Ці приміщення допускається розміщувати над кухнею квартир, розташованих у двох або декількох рівнях. Не допускається кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати.

11.10.2022 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Фрісом П.Л., зареєстрований у реєстрі за №355, відповідно до якого ОСОБА_2 відчужила на користь ОСОБА_4 належну їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2015 року, за реєстровим №629 квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_10 . Як зазначено у п.2 договору, відповідно до відомостей, викладених у технічному паспорті на квартиру, дана квартира складається із однієї кімнати загальною площею 17,5 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м. При цьому продавець свідчить, що будь-яких самочинних зведень, добудов, перебудов, чи перепланувань та змін істотних характеристик вказаної квартири ним не здійснювалось. Продаж за домовленістю сторін вчинено за ціною 204998,00 грн. У п.10 договору зазначено, що покупець заявляє, що майно, яке є предметом цього договору, візуально ним оглянуте, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б його використанню за призначенням, на момент огляду не виявлено, будь-яких претензій щодо якісних характеристик майна не має.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №317435702 від 12.12.2022 державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 17,5 к.в.м, загальною площею 9,3 кв.м. здійснена 11.10.2022 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Фріса П.Л., індексний номер:65101734 від 11.10.2022 року.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач послався на порушення відповідачами його законних прав та інтересів внаслідок проведення реконструкції квартири АДРЕСА_4 , яка виконана з істотним порушенням будівельних норм і правил, шляхом приєднання частини горища будинку, що перебуває у спільній власності, без отримання відповідної довільної документації на проведення будівельних робіт, погодження та отримання згоди усіх співвласників багатоквартирного житлового будинку.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відпоаідно до частини першо статті 321 ЦК України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому приписами статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У силу вимог частини першої статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю(частина перша статті 368 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Правове регулювання діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних будинків та здійснення права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється у відповідності до положень Конституції України, Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року №2866-III (надалі Закон №2866-III) та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року № 417-VIII(надалі-Закон №417-VIII).

Пунктом першим частини першої статті 1 Закону № 2866-III визначено, що житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири є багатоквартирним будинком. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

У частині першій статті 5 Закону України № 417-VIII зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільної сумісною власністю співвласників.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

Згідно частини другої статті 4 Закону № 417-VIII передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є серед іншого приміщення загального користування(у тому числі допоміжні).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.03.2004 року №4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку) зазначив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього; власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, влаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Відповідно до приписівчастини другої статті 6, пункту 5 частини першої статті 7, частини першої статті 15 Закону України № 417-VIII реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співввласників, співвласники зобов"язані виконувати рішення зборів співввласників.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-XIV від 20.05.1999 року(у редакції чинній, на час проведення реконструкції із добудовою) передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до статті 29 Закону України «Про планування і забудова територій» №1699-III від 20.04.2000 року(чинного на час проведення реконструкції із добудовою) виконання будівельних робіт здійснювалось на підставі дозволу Державної архітектурної будівельної інспекції.

Відповідно до статті 152 ЖК УРСР (в редакції, чинній на час проведення реконструкції із добудовою) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з

дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Частинами першою, другою статті 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з частиною сьомою статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

У постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року справа № 6-130цс13 наведений правовий висновок, що у розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, перебудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності.

Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) вказав наступне.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком. Належна позивачу квартира АДРЕСА_7 знаходиться на першому поверсі даного будинку.

На протязі 2005-2008 років відповідачка ОСОБА_3 , яка на той час була власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , що розташована у мезоніні вказаного житлового будинку, здійснила самовільну реконструкцію належної їй квартири, провівши добудову до неї двох кімнат та розширення кухні за рахунок приміщень загального користування-горища будинку, внаслідок чого загальна площа квартири збільшилась із 17,5 кв.м. до 65,9 кв.м.

У результаті проведеного перепланування у квартирі АДРЕСА_3 були облаштовані дві житлові кімнати площею 16,9 кв.м. та 8,0 кв.м, кухня площею 16,6 кв.м, ванна кімната(сполучена) площею 4,4 кв.м., коридор площею 5,9 кв.м, веранда площею 54,9 кв.м, гардероб площею, 7, 6 кв.м, та балкон розміром 2,0х0,30=0,6 кв.м.

Факт проведення реконстррукції квартири АДРЕСА_4 без відповідних дозвільних документів повністю підтверджується дослідженими доказами, зокрема актами обстежень, складеними Ворохтянською селищною радою, матеріалами перевірок Управління ДАБІ в Івано-Франківській області, наявними у матеріалах справи судовими рішеннями, даними технічного паспорта на вказану квартиру, виготовленого ТзОВ «Альянс-Консалтинг ІФ» станом на 24.05.2016 року, у якому зазначено, що приміщення 1-коридор площею 5,9 кв.м., 2-веранда площею 5,9 кв.м, 4-кухня площею 16,56 кв.м, 6-санвузол площею 4,4 кв.м, балкон площею 0,6 кв.м, 7-гардеробна площею 7,6 кв.м і частина приміщення 3-житлової кімнати площею 16,6 кв.м, в частині площі 7,6 кв.м.-побудовані самовільно.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують те, що реконструкція квартири АДРЕСА_4 є об`єктом самочинного будівництва, оскільки проведена без отримання відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, погодження співвласників багатоквартирного житлового будинку, проектної документації, повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

У результаті проведення вказаної реконструкції шляхом приєднання до квартири АДРЕСА_4 частини приміщень загального користування були порушені законні права та інтереси позивача як співвласника багатоквартирного житлового будинку на користування нежитловим приміщенням горища, належна йому квартира АДРЕСА_7 зазнала пошкоджень(тріщини у стінах, осип штукатурки) у результаті встановлення на її зовнішній стороні дерев`яних опорних стовпів, які підтримують облаштований у квартирі АДРЕСА_3 балкон, а також над житловими приміщеннями квартири позивача всупереч вимог ДБН В.2.2.-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення» розміщений санвузол квартири АДРЕСА_3 . Окрім цього, як встановлено всиновком експерта, внаслідок проведення зазначених будівельних робіт були порушені закони гармонійної побудови та архітектурно-художня виразність будинку, який набув непривабливого зовнішнього та внутрішнього вигляду, що чинить на позивача додатковий негативний вплив.

Суд не приймає у якості належних доказів долучені ОСОБА_2 нотаріально посвідчені заяви власників квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_13 , які засвідчили свою згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 у даному будинку, оскільки зазначені заяви датовані 2015 роком, доказів надання згоди співвласників зазначеного житлового будинку на реконструкцію із добудовою на початок виконання зазначених робіт, а також відповідної проектної та дозвільної документації на виконання будівельних робіт матеріали справи не містять.

Позивачем з метою захисту порушених прав з 2015 року вживалися відповідні заходи шляхом звернення до органу місцевого самоврядування, контролюючих та правоохоронних органів, однак за результатами проведених перевірок притягнення винних осіб до відповідальності, узаконення чи приведення самочинного будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства не відбулось.

Натомість, 10.03.2015 року ОСОБА_3 відчужила належну їй самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , котра у свою чергу, будучи обізнаною про наявність у вказаній квартирі самочинної добудови, що підтверджується матеріалами перевірок Управління ДАБІ в Івано-Франківській області, результати яких остання оскаржувала у судовому порядку, даними виготовленого на її ім`я технічного паспорту на квартиру станом 24.05.2016 року, а також про перебування на розгляді у суді даної справи, 11.10.2022 року уклала договір купівлі-продажу спірної квартири із ОСОБА_4 .

Як встановлено судом, при укладенні зазначеного договору поточна інвентаризація квартири не проводилась, а сторонами був наданий нотаріусу технічний паспорт, виготовлений у 2006 році, згідно якого загальна площа квартири вказана у розмірі 17,5 кв.м. При цьому покупець ОСОБА_4 своїм підписом у договорі засвідчила, що майно, яке є предметом цього договору, до його придбання було нею візуально оглянуте і жодних його недоліків чи дефектів нею не виявлено.

На момент розгляду справи квартира АДРЕСА_4 загальною площею 17,5 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м., до скаладу якої входить самочинне будівництво, зареєстрована на праві приватної власності за її кінцевою набувачкою ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до правил статей 2,5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи, яка звернулася до суду.

При цьому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.01.2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Однією з засад судочинства, регламентованих пунктом четвертим частини третьої статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними, згідно статті 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідачі у справі у жодне судове засідання не з`явилися, будь-яких доказів на спростування наведених позивачем доводів та підтвердження правомірності проведеної реконструкції з добудовою до квартири за адресою АДРЕСА_10 і законності набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості із урахуванням усіх його фактичних складових до суду не подали.

Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених фактичних обставин даної справи, приймаючи до уваги те, що у результаті проведеної самочинної реконструкції із добудовою до квартири АДРЕСА_4 новостворений об`єкт нерухомості не містить у своєму складі відокремлених приміщень та за своїми технічними характеристиками є двокімнатною квартирою, яка розміщена у багатоквартирному житловому будинку, яка на даний час перебуває у володінні її кінцевої набувачки, а не особи, котра здійснила самочинну реконструкцію, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача ОСОБА_4 , як особу, яка набула у власніть нерухоме майно у складі якого є самочинне будівництво, демонтувати самовільно добудовані у ході реконструкції приміщення до належної їй квартири АДРЕСА_4 загальною площею 48,4 кв.м. та привести горище, дах та покрівлю багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи Коломийського міського бюро технічної інвентаризації №657.

Разом з тим, у ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з часу звернення позивача до суду відповідачами у справі продовжується спорудження будь-яких нових об`єктів самочинного будівництва за адресою АДРЕСА_1 , у тому числі у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , а також вчиняються будь-які інші дії, які порушують право позивача на користування об`єктами спільної сумісної власності, в тому числі нереконструйованою частиною горища, наявність вільного доступу до якої підтверджується наявним у матеріалах справи актом обстеження, від 12.02.2020 року, складеним комісією Ворохтянської селищної ради, а тому у цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку із недоведеністю.

Щодо балансу інтересів у справі та можливе втручання у право на мирне володіння майном суд зазначає наступне.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права(стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними.

Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

Оцінюючи правомірність втручання у право мирного володіння майном, суд враховує те, що ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, слід застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку сторін спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року у справі №200/606/18 вказала, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону.

За приписами частини другої статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього та відповідно самочинне будівництво не може виступати предметом будь-яких угод в тому числі купівлі-продажу.

Дії відповідачки ОСОБА_4 , яка уклала договір купівлі-продажу і здійснила державну реєстрацію права власності на неіснуючий на той час об`єкт нерухомості-однокімнатну квартиру загальною площею 17,5 кв.м за адресою АДРЕСА_10 та при цьому набула у фактичне володіння двокімнатну квартиру загальною площею 65,9 кв. і на час розгляду справи використовує та експлуатує самочинно реконструйоване майно за відсутності належних погоджувальних документів ставлять її добросовісність під обґрунтований сумнів.

На думку розсудливої, освідченої та законослухняної особи, такі дії відповідачки не відповідають стандартам добросовісної поведінки та із визначеними статтею 3 ЦК України засадами розумності, добросовісності, справедливості не узгоджуються.

Вищенаведене свідчить про те, що у даному випадку у відповідачки не виникло охоронюване законом право чи інтерес, які підлягають захисту з огляду на приписи статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки вона не набула в установленому законом порядку право власності на самочинно добудовані у результаті реконструкції приміщення до квартири АДРЕСА_4 , а тому таке втручання є законним та переслідує легітимну мету відновлення порушених прав позивача як співвласника багатоквартирного житлового будинку на користування належною йому квартирою та майном загального користування, що перебуває у спільній власності.

При цьому суд враховує те, що задоволення позову у визначений судом спосіб не позбавляє відповідачку права у подальшому вимагати відшкодування завданих їй збитків від особи, яка відчужила їй самовільно реконструйоване майно та особи, яка здійснила самовільну реконструкцію.

Відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про застосування позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 року у справі №488/2807/17 вказала, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі його учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України), тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. З огляду на це у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один із них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою саме до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого виснувати про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Таким чином, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, звернутих до відповідача ОСОБА_2 , підстави для застосування позовної давності за поданою нею заявою відсутні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третіх осіб Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання припинити спорудження та експлуатацію самовільно побудованих приміщень та інші дії, які порушують право спільної сумісної власності та демонтувати самовільно побудовані приміщення і привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану слід задовольнити частково та зобов`язати відповідачку ОСОБА_4 демонтувати самовільно добудовані у ході реконструкції приміщення до квартири АДРЕСА_4 загальною площею 48,4 кв.м. та привести горище, дах та покрівлю вказаного багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи Коломийського міського бюро технічної інвентаризації №657. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь позивачки слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. та 23334, 53 грн. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання припинити спорудження та експлуатацію самовільно побудованих приміщень та інші дії, які порушують право спільної сумісної власності та демонтувати самовільно побудовані приміщення і привести покрівлю, дах, горище та архітектурний вигляд покрівлі багатоквартирного житлового будинку до попереднього станузадовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 демонтувати самовільно добудовані у ході реконструкції приміщення до квартири АДРЕСА_4 загальною площею 48,4 кв.м. та привести горище, дах та покрівлю багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи Коломийського міського бюро технічної інвентаризації №657.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551(п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 21 коп. та 23334(двадцять три тисячі триста тридцять чотири) гривні 53 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_14 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_15 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_15 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , зареєстрована: АДРЕСА_16 , проживає: АДРЕСА_15 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_5 , проживає: АДРЕСА_14 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Третя особа: Ворохтянська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78595, вул. Д. Галицького, 41 смт. Ворохта, Надвірнянський район Івано-Франківська область, .

Третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України,місцезнаходження: 01133, б-р Лесі Українки, 26 м. Київ, .

Повне рішення суду складено 14 листопада 2024 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК