Справа № 192/1504/24
Провадження № 2/192/551/24
УХВАЛА

18 липня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тітової О.О.,

за участю секретаря - Біжко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт Солоне Дніпропетровської області в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшла електронна позовна заява ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 96018 грн та судових втрат.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи 18 липня 2024 року 09:30 год.

17 липня 2024 року до суду надійшла заява відповідача про надання справи для ознайомлення з посиланням на отримання позовної заяви в поштовій скринці 14.07.2024 без зазначених в описі вкладення документів, окрім статуту позивача. Також заявлено про відкладення розгляду справи у зв`язку з ознайомленням зі справою та необхідністю складання відзиву.

Також подано клопотання про визначення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву у зв`язку з неотриманням ухвали про відкриття провадження у справі особисто, обізнаністю про справу лише у зв`язку з отриманням листа від позивача 14.07.2024 та зверненням до сайту суду, та визначенням додаткових строків для подання позивачу відповіді на відзив, а відповідачу заперечень, вирішення заявлених клопотань без участі відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві окремим пунктом просив розглянути справу без участі позивача у випадку відсутності відзиву.

В судове засідання відповідач чи її представник не з`явились, відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином.

Суд відповідно до ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України вважає можливим вирішити клопотання відповідача без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вирішуючи клопотання про встановлення додаткового строку для подання учасникам справи заяв по суті суд виходить з такого.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

Позивач звернувся до суду з електронною позовною заявою, що прямо передбачено ст.ст.4, 14, ЦПК України, на виконання вимог абз.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України позивачем надано докази надсилання позовної заяви відповідачу в порядку, визначеному ст. 43 ЦПК України.

Відповідач зазначає, що отримала позовну заяву лише 14.07.2024 виявивши її у поштовій скринці, що не відповідає дійсності.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно з трекінгом поштового відправлення позивача за №75 на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було направлено позовну заяву з описом вкладення, що відповідає долученим до електронної позовної заяви додаткам. Зазначене поштове відправлення було отримано відповідачем особисто 20 червня 2024 року.

Згідно з трекінгом поштового відправлення №766 від 19.06.2024 ухвала суду від 18.06.2024 була отримана членом сім`ї відповідача 25 червня 2024 року.

Отже, судом спростовано доводи відповідача щодо отримання позовної заяви без додатків та 14.07.2024, неотримання ухвали суду від 18.06.2024.

Відповідно до ч.4 ст. 43 ЦПК України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Зазначений в частині другий статті 44 ЦПК України перелік зловживань не є вичерпним.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства серед іншого є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Суд, з огляду на встановлені обставини вважає, що клопотання відповідача подані до суду 17 липня 2024 року мають ознаки зловживання процесуальними правами..

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 18.06.2024 відповідачу було встановлено 15-денний строк з дня її отримання для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Ухвала суду від 18.06.2024 була отримана членом сім`ї відповідача 25.06.2024, отже 10 липня 2024 року встановлений судом строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву сплив. Отже, клопотання відповідача подані після закінчення визначеного судом процесуального строку.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а згідно частини четвертої кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що в своїх клопотаннях від 17.07.2024 року відповідач вказала обставини, які не відповідають наявним у суду доказам щодо цих обставин, причини з яких відповідач пропустила строк на подання відзиву, який сплинув 10.07.2024 суд вважає неповажними.

Пасивна поведінка відповідача, яка з 25.06.2024 не вчиняла дій для реалізації свого права на надання відзиву не може відповідати завданню цивільного судочинства.

Оскільки суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку на подачу відзиву, то і підстави для його продовження у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 43, 44, 126, 127, 247, 274, 278, 279, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у продовженні строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя О.О. Тітова