Єд.унік.№243/5104/24
Провадження№2/243/1345/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ«Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.11.2019 відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. 18.11.2019 відповідач підписала власноручно Анкету та Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір, копія додається до позовної заяви) та погодила наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000,00 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 09/23, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42,0%. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0% - для картки «Універсальна». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.06.2024 має заборгованість - 33704,23 грн., яка складається з наступного: 28561,39 грн. - заборгованість за тілом кредита, 5142,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 18.11.2019 у розмірі 33704,23 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 28561,39 грн., заборгованості за простроченими відсотками 5142,84 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Представник позивача будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву за змістом якого зазначає, що вона дійсно звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з заявою про отримання банківських послуг та отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. 24.02.2022 почалось повномасштабне військове вторгнення росії на територію України. Згідно закону України № 11234 про продовження воєнного стану, воєнний стан продовжено на 90 днів, до 11 серпня 2024 року. З 21.04.2022 у зв`язку з повномасштабним вторгненням на територію України російських окупантів, вона перебуває в м. Дніпро, як внутрішньо переміщена особа так як її дім в с-щі Райгородок Краматорського району Донецької області перебуває в зоні примусової евакуації та бойових дій. Посилаючись на положення ст. 92 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» просить відмовити у задоволенні позовних вимог. До відзиву додано довідку від 21.04.2022 № 1205- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.11.2019 між АТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 50000,00 грн. на картковий рахунок з фіксованою процентною ставкою, відсотків річних 43,2%, що підтверджується, заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем 18.11.2019, анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем 18.11.2019, паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 18.11.2019, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням банку та надає право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідач в анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, розміщених на офіційному сайті банку privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18.11.2019, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 16.06.2024, слідує, що така становить 28561,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 5142,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором, підписаним із ОСОБА_1 , останній надано кредитну картку за номером НОМЕР_1 від 18.11.2019 картка є Універсальна з терміном дії до 09/23.

За довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку відбувся 18.11.2019, кредитний ліміт позичальнику встановлено 18.11.2019 у сумі 5000,00 грн., максимально ліміт був збільшений 22.12.2021 до 30000,00 грн. та зменшений до 00,00 грн. 26.12.2022.

Як слідує з банківської виписки по рахунку ОСОБА_1 за договором № б/н за період 18.11.2019 - 17.06.2024, відповідач отримувала кредитні кошти від позивача, а також частково здійснювала повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1,2 статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, відповідач користувалася кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість за договором, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті.

Таким чином суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу за тілом кредиту, оскільки укладення кредитного договору між сторонами підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів.

Крім того, враховуючи наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом позивачем заявлені також обґрунтовано наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором з огляду на зміст, як заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 18.11.2019, так і Паспорту споживчого кредиту, в яких умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під її підпис.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу процентної ставки за кредитом та банком доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин була складена заява від 18.11.2019.

Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5142,84 грн. також підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На виконання вищенаведеної норми, позивачем надано розрахунок заборгованості з якого слідує наявність заборгованості за кредитним договором, яка виникла у ОСОБА_1 перед позивачем, та заборгованість по процентах, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості суду не надано.

Крім того, як слідує з відзиву відповідач фактично визнає, що уклала фінансові зобов`язання з банком, та на виконання умов договору отримала кошти у користування, однак як на підставу для відмови у позові посилається на положення ст. 92 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Так, статтею 92 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» регламентується, звільнення внутрішньо переміщених осіб, які залишили або покинули своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, від негативних наслідків невиконання грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики. Однак на думку суду, ці посилання є безпідставними, оскільки в даному випадку позивач здійснював нарахування відсотків у відповідності до умов договору за користування кредитними коштами, що за своєю природою не є мірою відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача штрафних санкцій та пені.

Суд зауважує, що обставини на, які посилається відповідач не звільняють її від відповідальності встановленої законом у розумінні положень чинного законодавства та від обов`язку виконання такого зобов`язання.

Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в матеріалах справи наявна платіжна інструкція про сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 536, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 10561 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001,м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.11.2019 в розмірі 33704 (тридцять три тисячі сімсот чотири) гривень 23 копійок, яка складається з: 28561,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5142,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко