ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/28/24 Справа № 183/1446/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання недійсним заповіту ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , визначивши третіми особами Новомосковську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганну Василівну, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 19.02.2019 року (т.1 а.с. 184) просила суд визнати недійсним заповіт від 05 лютого 2014 року, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 190.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся по лінії матері ОСОБА_3 . Позивач та відповідач по справі являються спадкоємцями за законом, за правом представлення, оскільки їх матір ОСОБА_4 . - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.01.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

Звернувшись 16.03.2017 року до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус Голубова О.С. повідомила позивача про наявність ще одного заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 190, у відповідності до якого спадкодавець означену вище квартиру заповіла ОСОБА_2 .

Позивач зазначала, що її бабуся ОСОБА_3 , починаючи з 2013 року почала тяжко хворіти на психічне захворювання. Хвороба не давала їй самостійно приймати рішення, бабуся знаходилася на обліку у лікаря-психіатра, тому на момент складення заповіту 05.02.2014 року волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним, не відповідало її волі, вона перебувала у безпорадному стані, не могла правильно усвідомлювати значення своїх дії, керувати ними, динаміки на її одужання не було.

Позивач зазначала, що з середини літа 2016 року вона проживала разом з бабусею, оскільки її рідна сестра виїхала до російської федерації, і коли ОСОБА_3 періодично приходила до тями, то твердила, що квартира повинна належати їм з сестрою.

Крім того, позивач зазначала, що при посвідченні заповіту приватним нотаріусом Шевченко Г.В. був порушений «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус не перевірила дієздатність особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не переконалася після розмови з ОСОБА_3 у здатності цієї особи усвідомлювати значення своїх дій.

Таким чином, позивач наполягала на тому, що на момент посвідчення 05.02.2014 року заповіту, ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона перебувала в той період в безпорадному стані, тому посилаючись на вимоги ст.ст.203, 215, 236,1223 ЦК України, просила визнати зазначений заповіт недійсним.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У судовому засіданні 26.05.2022 року суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Романенко Петро Валерійович заявив клопотання про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи для з`ясування обставин по справі, яку просив доручити Комунальному підприємству "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради. На вирішення вказаної експертизи поставити наступні питання:

- чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на психічну хворобу, тимчасовий розлад психіки, інші захворювання станом на 05.02.2014 року та чи могли ці захворювання вплинути на її здатність адекватно усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 05.02.2014 року здатною усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи мала місце у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , динаміка до видужання у період з 01.01.2013 року по 05.02.2014 рік?

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Романенка Петра Валерійовича щодо призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи - задоволено.

Призначено по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання недійсним заповіту комісійну посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено Комунальному підприємству "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" Дніпропетровської обласної ради (юридична адреса: 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1).

На вирішення експертизи були поставлені наступне питання:

- чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на психічну хворобу, тимчасовий розлад психіки, інші захворювання станом на 05.02.2014 року та чи могли ці захворювання вплинути на її здатність адекватно усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 05.02.2014 року усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання та посвідчення заповіту?

- чи мала місце у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , динаміка до видужання у період з 01.01.2013 року по 05.02.2014 рік?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статями 384, 385 КК України.

Направлено експерту цивільну справу № 183/1446/17, апеляційне провадження № 22-ц/803/866/22 для проведення експертизи.

Експертизу доручено провести за документами, які наявні у матеріалах справи, а саме:

- копією виписного епікризу серії ИБ № 1898 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с.35);

- копією амбулаторної карти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з КНП «Новомосковського МЦ ПМСД» (т. 1 а.с. 79-87);

- довідкою лікаря психіатра ОСОБА_30. КЗ "Новомосковська ЦМЛ" від 15.08.2019 року (т.1 а.с. 241);

- копією лікарського свідоцтва про смерть № 250 від 13 вересня 2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (т. 2 а.с.10);

- показами лікаря-психіатра ОСОБА_30. допитаного в якості свідка в судовому засіданні 25 жовтня 2021 року (протокол судового засідання т. 2 а.с. 90-92, диск (т.1).

Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Встановлено строк проведення експертизи - один місяць з дня отримання ухвали суду.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

05 вересня 2022 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року за вих. № 65062/22-ц/803/866/22/183/1446/17/21 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) надіслано цивільну справу № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту, для проведення експертизи.

22 лютого 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року за вих. № 14259/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) надіслано запит щодо з`ясування стадії виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи.

Вказаний запит був отриманий Комунальним підприємством «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

04 липня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року за вих. № 53717/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) повторно надіслано запит щодо з`ясування стадії виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи та запропоновано повернути матеріали справи на адресу Дніпровського апеляційного суду, у разі виконання експертизи.

23 серпня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року за вих. № 68864/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) та електронну адресу () повторно надіслано запит щодо з`ясування стадії виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи.

Вказаний запит був отриманий Комунальним підприємством «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

25 вересня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року за вих. № 78126/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адреси Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115, вул. Надії Алексєєнко 86, м. Дніпро, 49006, вул. Надії Алексєєнко 84, м. Дніпро, 49006) та електронну адресу () надіслано повторний запит щодо з`ясування стадії виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи, а у разі неможливості виконання експертизи, запропоновано невідкладно повернути матеріали цивільної справи на адресу Дніпровського апеляційного суду.

Вказаний запит був отриманий 28 вересня 2023 року Комунальним підприємством «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа.

20 жовтня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року за вих. № 88496/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) та електронну адресу () надіслано запит щодо з`ясування стадії виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи, а у разі неможливості виконання експертизи, запропоновано невідкладно повернути матеріали цивільної справи на адресу Дніпровського апеляційного суду.

26 жовтня 2023 року Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» було зобов`язано телефонограмою негайно повідомити причини тривалого невиконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи. У разі неможливості виконання експертизи, невідкладно повернути матеріали цивільної справи № 183/1446/17 на адресу Дніпровського апеляційного суду (вул. Харківська, 13).

Телефонограму прийняв спеціаліст Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за номером .

30 жовтня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року за вих. № 89324/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу керівника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Мороз С.А. (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) та електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) надіслано запит про негайне повідомлення причин тривалого невиконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи, а також запитів Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, 04 липня 2023 року, 23 серпня 2023 року, 25 вересня 2023 року, 20 жовтня 2023 року та 26 жовтня 2023 року з обов`язковим наданням доказів надсилання цивільної справи № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту на адресу Дніпровського апеляційного суду.

Вказаний супровідний лист був отриманий 03 листопада 2023 року керівником Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Мороз С.А.

04 грудня 2023 року супровідним листом Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року за вих. № 100671/22-ц/803/117/23/183/1446/17/21 на адресу керівника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Мороз С.А. (вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115) та електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) надіслано запит про негайне повідомлення причин тривалого невиконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи, а також запитів Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року, 04 липня 2023 року, 23 серпня 2023 року, 25 вересня 2023 року, 20 жовтня 2023 року, 26 жовтня 2023 року та 30 жовтня 2023 року з обов`язковим наданням доказів надсилання цивільної справи № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту на адресу Дніпровського апеляційного суду.

Вказаний супровідний лист був отриманий 14 грудня 2023 року керівником Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Мороз С.А.

Лише листом № 1900 від 14 грудня 2023 року Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» повідомило суд, що надавали відповідь на попередній запит Дніпровського апеляційного суду 27 жовтня 2023 року за вихідним № 1642, а також були направлені на адресу апеляційного суду поштові відправлення про вручення матеріалів справи № 183/1446/17 за штрих-кодами 288, 300.

Відповідно до наказу керівника апарату Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року про проведення перевірки з метою з`ясування обставин, викладених у повідомленні Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 14 грудня 2023 року № 1900 щодо вручення Дніпровському апеляційному суду поштових відправлень, створено комісію у складі: заступника начальника відділу документообігу та організаційного забезпечення (канцелярія суду) Яковенко Людмили , начальника відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду цивільних справ Філь Тетяни, начальника відділу судової статистики Войтович Марини.

Висновком за результатами службової перевірки від 22 грудня 2023 року встановлено, що на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року для проведення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи, супровідним листом від 05 вересня 2022 року № 65062/22-ц/803/866/22/183/1446/17/21 до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115, була підготовлена для направлення цивільна справа № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту. Зазначений факт підтверджується інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду.

Так, 06 вересня 2022 року цивільна справа № 183/1446/17 в 2-х томах (1 том - на 250 арк. + 2 диска; 2 том - на 214 арк. + 2 диски; ухвала від 01.09.2022 року на 03 арк.) передана до експедиції суду.

Відповідно до довідки завідувача експедицією відділу (канцелярія суду), 06 вересня 2022 року цивільну справу № 183/1446/14, апеляційне провадження № 22-ц/803/866/2022 направлено посилкою вагою 2 кг. 529 гр. до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» на поштову адресу: вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро, 49115. Даний факт підтверджується реєстром відправок посилок Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, формою 103 А за списком "27/06-09-2022" та службовим чеком АТ "Укрпошта" від 06 вересня 2022 року.

Відповідно до інформації, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду, на теперішній ча цивільна справа № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту, до Дніпровського апеляційного суду не поверталась.

Головуючим суддею у справі № 183/1446/17 по факту відсутності справи неодноразово надсилались запити стосовно повідомлення стадії виконання експертизи та повернення справи до апеляційного суду.

Листом № 1900 від 14 грудня 2023 року Комунальне підприємство «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» повідомило суд, що надавали відповідь на попередній запит Дніпровського апеляційного суду 27 жовтня 2023 року за вихідним № 1642, а також були направлені на адресу апеляційного суду поштові відправлення про вручення матеріалів справи № 183/1446/17 за штрих-кодами 288, 300.

Відповідно до службової записки заступника начальника відділу (канцелярія суду) Яковенко Людмили від 21 грудня 223 року, виявлено, що:

- з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 288 надійшов лист з документами по справі № 199/731/23, провадження № 33/803/334/2, які зареєстровано 24 березня 2023 року за вхідним № 10614 та передано до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ;

- з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 300 надійшов лист з документами по справі № 199/5924/22, провадження № 33/803/20/21, які зареєстровано 28 березня 2023 року за вхідним № 10991 та передано до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ.

Враховуючи вказані обставини, комісія зі службової перевірки встановила факт не надходження до Дніпровського апеляційного суду матеріалів цивільної справи № 183/1446/17, апеляційне провадження № 22-ц/803/866/22 з вересня 2022 року по час перевірки.

У зв`язку з чим 27.12.2023 року Дніпровський апеляційний суд надіслав заяву про вчинення кримінального правопорушення на адресу Дніпропетровської обласної прокуратури.

15.01.2024 року Дніпропетровська обласна прокуратура повідомила Дніпровський апеляційний суд (вул. Харківська 13, м.Дніпро, 49000) про направлення за належністю до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для розгляду звернення судді Дніпровського апеляційного суду Свистунової О.В. від 27.12.2023 року щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, а також з інших питань.

27.02.2024 року Дніпровським апеляційним судом був надісланий запит до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо стану розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення.

04.03.2024 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшов лист від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.02.2024 року № 43.4/2284, згідно якого ВП № 4 ДРУП не вбачає підстав для внесення заяви про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провадження досудового слідства.

Оскільки відсутність судової справи, апеляційної скарги, оригіналу оскаржуваного судового рішення унеможливлює завершення апеляційного розгляду справи, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року було направлено копії матеріалів по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання недійсним заповіту до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2024 року частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 183/1446/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання недійсним заповіту, а саме:

- подані представником позивача копії документів, а саме: титульна сторінка /т.2 а.с.1/; опис /т.2 а.с.2-3/; позовна заява /т.2 а.с.4-6/; паспорт ОСОБА_5 /т.2 а.с.7-8/; РНОКПП ОСОБА_5 /т.2 а.с.9/; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 /т.2 а.с.10/; свідоцтво про народження ОСОБА_5 /т.2 а.с.11/; заповіт від 28.01.2009 № 2-305 /т.2 а.с.12/; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 /т.2 а.с.13/; свідоцтво про право власності на житло від 01.11.2002 № 228-І /т.2 а.с.14/; технічний паспорт на квартиру ОСОБА_3 /т.2 а.с.15-17/ витяг з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження ОСОБА_11 /т.2 а.с.18-9/; свідоцтво про смерть ОСОБА_4 /т.2 а.с.20/; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2017 /т.2 а.с.21-22/; заява про забезпечення позову від 27.03.2017 № 183/1446/17, 2з/183/52/17 /т.2 а.с.23/; адресна довідка на ОСОБА_2 /т.2 а.с.24/; договір про надання адвокатських послуг /т.2 а.с.25-26/; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 0595 Каракая В.М. /т.2 а.с.27/; виписний епікриз ОСОБА_3 /т.2 а.с.28/; амбулаторна картка ОСОБА_3 /т.2 а.с.29-32/; клопотання про судовий запит ОСОБА_5 /т.2 а.с.33/; відповідь Державної прикордонної служби на запит адвокату Каракай В.М. /т.2 а.с.34-35/; клопотання про судовий запит Каракая В.М. /т.2 а.с.36/; вступна та резолютивна частина ухвали від 16.05.2017 /т.2 а.с.37/; спадкова справа після смерті ОСОБА_13 /т.2 а.с.38-43/; повідомлення КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» /т.2 а.с.44/; супровідний лист Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області /т.2 а.с.45/; довіреність ОСОБА_2. на ОСОБА_14 /т.2 а.с.46-47/; супровідний лист КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про направлення амбулаторної картки померлої ОСОБА_3 /т.2 а.с.48/; амбулаторна картка померлої ОСОБА_13 /т.2 а.с.49-58/; спадкова справа після смерті ОСОБА_13 /т.2 а.с.59-72/; супровідний лист КЗ «Новомосковська ЦМЛ «Дніпропетровської обласної ради» /т.2 а.с.73/; конверт /т.2 а.с.74/; клопотання ОСОБА_5 про допит свідків у виїзному судовому засіданні /т.2 а.с.75/; виписка із медичної карті стаціонарного хворого 447 /т.2 а.с.76/; клопотання Каракая В.М. про судовий запит /т.2 а.с.79/; заява Каракая В.М. про допит свідків /т.2 а.с.80/; присяги свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 /т.2 а.с.81-84/; журнал судового засідання віл 29.11.2017 /т.2 а.с.85-89/; заява ОСОБА_14 /т.2 а.с.90/; міграційна карта ОСОБА_5 /т.2 а.с.91/; конверт /т.2 а.с.92/; заява ОСОБА_19 про ознайомлення з матеріалами справи /т.2 а.с.93/; довіреність ОСОБА_2 на ОСОБА_19 /т.2 а.с.94-95/; відзив ОСОБА_2 на позовну заяву з додатками /т.2 а.с.96-107/; розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 929 від 23.11.2018 /т.2 а.с.108/; протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями /т.2 а.с.109/; заява ОСОБА_19 про відкладення розгляду справи з додатками /т.2 а.с.110-112/; уточнена позовна заява ОСОБА_5 /т.2 а.с.113-116/; письмова пояснення приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. з додатками /т.2 а.с.117-130/; клопотання Каракая В.М. про призначення комісійної (посмертної) судової-психіатричної експертизи /т.2 а.с.131-133/; відповідь на відзив ОСОБА_5 з додатками /т.2 а.с.134-141/; заява нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 20.02.2019 № 253/01-16 /т.2 а.с.142/; уточнене клопотання Каракая В.М. про призначення комісійної (посмертної) судової-психіатричної експертизи /т.2 а.с.143-145/; заява ОСОБА_19 про долучення документа до матеріалів справи з додатками /т.2 а.с.146-147/; повідомлення головного лікаря КЗ «Новомосковська ЦМЛ» від 20.08.2019 № 153/11 з додатками /т.2 а.с.148-149/; клопотання Каракая В.М. про допит лікаря-психіатра /т.2 а.с.150/; уточнене клопотання Каракая В.М. про призначення комісійної (посмертної) судової-психіатричної експертизи /т.2 а.с.151-153/; протокол судового засідання від 27.08.2019 /т.2 а.с.154/ ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.08.2019 /т.2 а.с.155-156/; довідкова сторінка /т.2 а.с.157/; титульна сторінка /т.2 а.с.158/; опис /т.2 а.с.159-160/; супровідний лист КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 29.07.2020 № 15 про повернення цивільної справи з невиконаною ухвалою суду /т.2 а.с.161/; клопотання КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 02.10.2019 /т.2 а.с.162/; повторне клопотання КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 04.01.2020 № 122 /т.2 а.с.163/; повторне клопотання КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» від 11.03.2020 № 301 /т.2 а.с.164/; довідка секретаря судового засідання від 31.08.2020 /т.2 а.с.165/; паспорт та РНОКПП ОСОБА_1 /т.2 а.с.166/; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 /т.2 а.с.167/; довідка про причину смерті № 250 ОСОБА_3 /т.2 а.с.168/; лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 /т.2 а.с.169-170/; клопотання Каракая В.М. про долучення доказів /т.2 а.с.171-172/; виписний епікриз ОСОБА_3 /т.2 а.с.173/; амбулаторна картка ОСОБА_3 /т.2 а.с.174-181/; повідомлення головного лікаря КНП «Новомосковська ЦМЛ «Новомосковської міської ради» від 19.10.2020 № 208/9 /т.2 а.с.182/; заява ОСОБА_19 про ознайомлення з матеріалами справи /т.2 а.с.183/; вступна та резолютивна частина ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2021 /т.2 а.с. 184/; заява ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду від 11.02.2021 /т.2 а.с.185/; ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 про поновлення провадження у справі /т.2 а.с.186-187/; повідомлення головного лікаря КНП «Новомосковська ЦМЛ «Новомосковської міської ради» /т.2 а.с.188/; клопотання КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня «Дніпропетровської обласної ради» від 02.10.2019 № 3733 /т.2 а.с.189/; запит Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про надання оригіналу амбулаторної карти ОСОБА_3 /т.2 а.с.190/; повторне клопотання КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» № 122 /т.2 а.с.191/; заява Каракая В.М. про допит свідків /т.2 а.с.192/; присяги свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 /т.2 а.с.193-194/; заява ОСОБА_1 про додатковий допит лікаря-психіатра /т.2 а.с.195-196/; протокол судового засідання від 04.08.2021 /т.2 а.с.197-198/; заява ОСОБА_1 /т.2 а.с.199-200/; заява про долучення документу до матеріалів справи з додатками /т.2 а.с.201-202/; присяга свідка ОСОБА_30. /т.2 а.с.203/; судові дебати ОСОБА_19 /т.2 а.с.204-207/; протокол судового засідання від 25.10.2021 /т.2 а.с.208-210/; довідка секретаря судового засідання від 26.10.2021 /т.2 а.с.211/; титульна сторінка /т.2 а.с.212/; ухвала Дніпровського апеляційного суду від 30.12.2021 /т.2 а.с.213/; повідомлення Дніпровського апеляційного суду від 30.12.2021 /т.2 а.с.214/; рекомендоване повідомлення /т.2 а.с.215/; заява державного нотаріуса Голубової О.С. /т.2 а.с.216/; заява ОСОБА_19 від 11.02.2022 з додатками /т.2 а.с.217-220/; письмові пояснення приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. з додатками /т.2 а.с.221-233/;

- журнали та протоколи судових засідань, які містились на архівних дисках, та були передані судді Сороці О.В. з архіву Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області: журнал судового засідання від 20.07.2017 /т.2. а.с.234/; журнал судового засідання від 03.07.2017 /т.2 а.с.235/; журнал судового засідання від 16.05.2017 /т.2 а.с.236/; журнал судового засідання від 29.11.2017 /т.2 а.с.237-239/; протокол судового засідання від 19.02.2019 /т.2 а.с.240/; протокол судового засідання від 29.03.2019 /т.2 а.с.241-242/; протокол судового засідання від 22.05.2019 /т.2 а.с.243/; протокол судового засідання від 18.01.2021 /т.2 а.с.244/; протокол судового засідання від 04.09.2020 /т.2 а.с.245/; протокол судового засідання від 10.03.2021 /т.2 а.с.246/; протокол судового засідання від 01.04.2021 /т.2 а.с.247-248/; протокол судового засідання від 28.04.2021 /т.2 а.с.249-250/; протокол судового засідання від 23.06.2021 /т.3 а.с.1/; протокол судового засідання від 04.08.2021 /т.3 а.с.2/; протокол судового засідання від 25.10.2021 /т.3 а.с.3-4/; протокол судового засідання від 12.08.2019 /т.3 а.с.5/; протокол судового засідання від 27.08.2019 /т.3 а.с.6/;

- копії матеріалів цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2021 року: апеляційна скарга ОСОБА_1 з додатками /т.1 а.с.48-56/; відзив представника ОСОБА_2 - ОСОБА_19 на апеляційну скаргу з додатками /т.1 а.с.79-88/; клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Романенко П.В. від 05.07.2022 /т.1 а.с.95/; відповідь КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 517 від 14.07.2022 /т.1 а.с.101/;

- протоколи судових засідань Дніпровського апеляційного суду, які містяться в системі автоматизованого документообігу суду «Д3»: протокол судового засідання № 718097 від 07.07.2022 /т.3 а.с.7-8/; протокол судового засідання № 777992 від 01.09.2022 /т.3 а.с.9-10/.

- судові рішення у справі, копії яких містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції.

19.07.2023 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - адвоката Дрожак Юлії Миколаївни надійшло клопотання про призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи для з`ясування обставин по справі, яку просила доручити Дніпровській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України". На вирішення вказаної експертизи поставити наступні питання:

- чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на психічну хворобу, тимчасовий розлад психіки, інші захворювання станом на 05.02.2014 року та чи могли ці захворювання вплинути на її здатність адекватно усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 05.02.2014 року здатною усвідомлювати події, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

- чи мала місце у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , динаміка до видужання у період з 01.01.2013 року по 05.02.2014 рік?

Клопотання мотивоване тим, що для визначення тимчасового стану особи, при якому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керуватись ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дрожак Юлії Миколаївни щодо призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи - задоволено.

Призначено по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна про визнання недійсним заповіту комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Дніпровській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" .

01 листопада 2024 року справа повернулась до суду апеляційної інстанції без виконання екпертизи у зв`язку з неоплатою проведення експертизи, згідно листа Дніпровської філії судових експертиз державної установи "Інститут судової психіатрії МОЗ України" від 11.10.2024 року № 1288 (т. 3 а.с. 125).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2024 року провадження було поновлено та призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції на 19 листопада 2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дрожак Юлії Миколаївни про призначення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко О.М., яким належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частинах .

05 лютого 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Шевченко Г.В. , приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 190, яким належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 . В зв`язку з хворобою заповідача та на її особисте прохання в присутності нотаріуса, відповідно до ст. 1253 ЦК України, заповіт посвідчено при свідках ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . На прохання заповідача за його дорученням заповіт підписано ОСОБА_18.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною смерті ОСОБА_3 є хронічна ішемія мозку, сенільна дегенерація головного мозку, атеросклеротична деменція.

07 жовтня 2016 року позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 від 07.12.2007 року за р.№775 (т.1 а.с. 138), а 25 січня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 від 05.02.2014 року.

Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Голубової О.С. від 17.03.2017 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки 05.02.2014 року спадкодавцем ОСОБА_3 складений новий заповіт, в якому ОСОБА_5 спадкоємцем не значиться.

Крім того, судом першої інстанції було досліджено:

- виписний епікриз з історії хвороби № 1898, у відповідності до якого ОСОБА_3 в період з 14.07.2003 року по 25.07.2003 року перебувала на стаціонарному лікуванні, їй було встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, з її слів хворіє більше 15 років;

- копію амбулаторної картки ОСОБА_3 , які мітить записи в період з 2003 по 2007 роки ;

-копію амбулаторної картки ОСОБА_3 , наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 20.07.2017 року, яка містить записи про огляд ОСОБА_3 сімейним лікарем на дому в період часу з 10.10.2013 року по день смерті . Записів про огляд ОСОБА_3 в період посвідчення заповіту означена картка не містить, огляд був здійснений 10.10.2013 року, встановлено діагноз: забій головного мозку, а потім 22.04.2014 року зі скаргою на підвищений артеріальний тиск;

-довідку КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради, у відповідності до якої ОСОБА_3 була один раз оглянута 03.12.2015 року лікарем-психіатром вдома за адресою: АДРЕСА_2 , якій встановлено діагноз: атеросклеротична деменція з психотичними включеннями.

Комунальне некомерційне підприємство «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» на запит суду повідомило, що ОСОБА_3 була одноразово оглянута лікарем-психіатром 03.12.2015 року, тобто за спливом більше, ніж півтора роки після посвідчення оскаржуваного заповіту.

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до визначення, яке міститься в статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з частиною другою статті 1267 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти:

1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі;

2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту);

3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Згідно з частиною першою статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Наявність вільного волевиявлення може бути піддана сумніву через припущення відсутності у заповідача здатності повноцінного усвідомлювання значення своїх дій та керування ними, через наявність органічного ураження головного мозку, тобто через наявність таких психічних розладів здоров`я, які абсолютно унеможливлюють здатність керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.

Стаття 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Висновок експертизи має бути категоричним та не може ґрунтуватись на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року, частина 6 статті 81 ЦПК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

У постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 у справі № 204/1064/16-ц наголошено на тому, що висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину необхідно робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 554/11179/13-ц, від 02 листопада 2020 року у справі № 326/81/15, від 26 травня 2021 року у справі № 639/348/17.

У постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вказав на те, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення договору не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 145 ЦПК України 2004 року (пункт 2 частини першої статті 105 ЦПК України) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року (стаття 89 ЦПК України). Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину.

Тобто, психічний стан особи може бути підтверджений саме судово-психіатричною експертизою, яка і є допустимим доказом у встановленні спірних обставин.

Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 04.10.2024 у справі № 179/1764/21.

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.

Стаття 1248 ЦК України передбачає умови посвідчення заповіту нотаріусом, а саме, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У частині другій та четвертій статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

При складенні заповідачем декількох заповітів може мати місце їх «конкуренція», оскільки необхідно з`ясувати, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно.

Аналіз частини другої та третьої статті 1254 ЦК України дозволяє констатувати, що законодавець для випадку, коли заповідачем складено декілька заповітів, передбачив правила, що повинні враховуватися для того, щоб визначити, який саме заповіт (заповіти) визначає (визначають) спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкове майно. Такі правила полягають в тому, що:

по-перше, внаслідок складення нового заповіту відбувається втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт повністю суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі останнього заповіту.

по-друге, внаслідок складення нового заповіту відбувається часткова втрата чинності попереднім заповітом. Тобто, якщо новий заповіт частково суперечить попередньому заповіту, то новий заповіт тільки частково скасовує попередній заповіт і визначення спадкоємця (спадкоємців) і/або спадкового майна відбувається на підставі двох заповітів.

У даному випадку, внаслідок посвідчення 05 лютого 2014 року заповіту від імені ОСОБА_3 втратив чинність попередній заповіт, складений нею ж 28 січня 2009 року.

У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи поданий позов, судами встановлено, що єдиною правовою підставою заявлених позовних вимог позивачем визначено саме те, що волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало її волі, оскільки вона не розуміла значення своїх дій, про що зазначено у позовній заяві (т.1.а.с.12-13). Позовні вимоги позивачем не уточнювались, не змінювались, не доповнювались. Тому, місцевим судом було розглянуто справу саме в межах заявлених позовних вимог та визначених позивачем правових підстав. І саме в цих межах судом апеляційної інстанції переглядається ця справа.

При цьому, слід звернути увагу на наступне, принцип презумпції психічного здоров`я, відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» означає, що особа вважається психічно здоровою і здатною усвідомлювати свої дії та керувати ними доки зворотне не буде доведено.

Згідно з цим визначенням, кожна особа, яка досягла встановленого законом віку, апріорі вважається психічно здоровою і здатною до свідомих дій, тобто, у визначенні чинного законодавства, дієздатною.

Таким чином, початково психічне здоров`я особи не підлягає доведенню. Доводити необхідно наявність хворобливого психічного розладу і певний стан здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

Обов`язковість призначення експертизи для визначення психічного стану здоров`я, передбачена нормами ст. 109 ЦПК України.

Отже, вирішуючи даний спір суд повинен встановити психічний стан заповідача в момент вчинення заповіту, тобто чи розуміла ОСОБА_3 значення своїх дій та чи могла керувати ними в цей момент.

Висновок про тимчасову недієздатність сторони правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину.

Проте, в ході розгляду справи ні суду першої, ні апеляційної інстанції не було надано переконливих та беззаперечних доказів того, що станом на 05 лютого 2014 року ОСОБА_3 перебувала на обліку у лікаря-психіатра, а так само не надано доказів визнання особи недієздатною чи обмеженою в дієздатності.

Крім того, судом першої інстанції були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_18 надала суду показання про те, що позивач та відповідач після смерті своєї матері проживали разом з бабусею ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_3 захотіла переробити заповіт, їй стало відомо від ОСОБА_26 . Заповіт посвідчувався у квартирі ОСОБА_3 , однак нотаріус прийшла до квартири із готовим текстом заповіту, де були занесені і її анкетні дані. ОСОБА_3 лежала, однак коли до неї зайшли нотаріус і свідки, вона почала посміхатися. Заповіт читала нотаріус сама, свідок вважає, що ОСОБА_3 у лютому 2014 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, оскільки до цього перенесла декілька інсультів, вона дуже кричала (майже цілодобово), лежачи у своїй квартирі. Однак на запитання щодо того, яким чином нотаріус встановлювала її особу свідок вказала, що не пам"ятає та вказала, що начебто ОСОБА_27 брала її паспорт.

Свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що їй нічого не відомо про наявність другого заповіту, що складався у 2014 році. Коли ОСОБА_3 складала перший заповіт, то радилася з нею, а починаючи з 2013 року ОСОБА_3 перестала підніматися з ліжка, коли до неї заходили люди, вона лише посміхалася та не розмовляла, не усвідомлювала значення своїх дій.

Свідок ОСОБА_16 надала суду показання, що знайома з ОСОБА_3 з 2002 року. Її стан здоров`я після смерті чоловіка та дочки стрімко погіршувався, вона виховала двох онук. Після перенесеного у 2013 році інсульту ОСОБА_3 перестала розмовляти, нікого не впізнавала, але періодично намагалася говорити, іноді вона приходила до тями, однак лише спостерігала за людьми та посміхалася безглуздо. Про огляд лікарем-психіатром свідкові відомо зі слів позивача.

Аналізуючи покази свідків, суд першої інстанції вірно встановив розбіжність та неоднозначність їх показів.

Свідок ОСОБА_30 - лікар-психіатр надала суду показання про те, що лише одного разу у грудні 2015 року вона оглянула ОСОБА_3 на дому, пацієнтка мала когнітивні порушення, не розмовляла, безглуздо посміхалася, контаку була не доступна через афазію. Нею був встановлений діагноз - атеросклеротична деменція тяжкого ступеню. Лікар-психіатр повідомила, що ОСОБА_3 не перебувала у неї на обліку, вона потребувала постійного стороннього догляду, тому нею було призначене лікування лише для корекції поведінки, оскільки родичі скаржилися на те, що ОСОБА_3 дуже сильно та постійно кричить.

Також, у суді апеляційної інстнації був повторно допитаний лікар-психіатр ОСОБА_30 , яка надала аналогічні пояснення тим, які давада суду першої інстнації. Нових пояснень суду апеляційної інстанції надано не було.

Тобто, в період укладання оспорюваного правочину, який було укладено у лютому 2014 року лікар-психіатр не оглядала ОСОБА_3 .

Колегія зазначає, що для визначення психічного стану на момент укладення правочину 05 лютого 2014 року, суд першої інстанції декілька разів призначав посмертну судово-психіатричну експертизу за клопотанням позивача.

Так, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2019 року (т.1 а.с. 36 зворот-37) призначено посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання:

-Чи не страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на психічну хворобу чи на тимчасовий розлад психіки 05.02.2014 року у зв`язку із психічною та хронічними хворобами, перенесеними інсультами?

-Чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 правильно усвідомлювати події і правильно керувати своїми діями 05.02.2014 року?

-Чи була у ОСОБА_3 динаміка до видужання з 01.01.2013 року по 05.02.2014 рік?

Проведення експертизи доручено Комунальному підприємству «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» (юридична адреса: 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1).

20 серпня 2020 року з Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради» надійшло повідомлення щодо невиконання ухвали суду про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 31 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 38).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 38 зворот -39 )клопотання представника позивача - Каракай Віктора Миколайовича про витребування доказів задоволено.

Витребувано:

-оригінал амбулаторної карти ОСОБА_3 , 1936 року народження з КНП «Новомосковського МЦ ПМСД», яку вилучила сімейний лікар ОСОБА_28 , в день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 року;

-витребувати з КНП «Новомосковська ЦМЛ «НМР» оригінали виписних епікризів ОСОБА_3 , 1936 року народження з історії хвороб за період з 2003 року по 2016 рік включно;

-медичну картку ОСОБА_3 , 1936 року народження від лікаря психіатра ОСОБА_30.

02 листопада 2020 року на виконання ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2020 року, з КНП «Новомосковська ЦМЛ» Новомосковської міської ради» надійшло повідомлення, згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року (т.1 а.с. 41).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року (т.1 а.с. 39 зворот-40 зворот) клопотання представника позивача - Каракая Віктора Миколайовича про призначення експертизи, - задоволено.

Призначено посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання:

-Чи не страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на психічну хворобу чи на тимчасовий розлад психіки 05.02.2014 року, у зв`язку із психічною та хронічними хворобами, перенесеними інсультами?

-Чи могла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , правильно усвідомлювати події і правильно керувати своїми діями 05.02.2014 року?

-Чи була у ОСОБА_3 динаміка до видужання з 01.01.2013 року по 05.02.2014 року?

Проведення експертизи доручено Комунальному підприємству «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» (юридична адреса: 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) попередивши експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст.384, 385 КК України.

11 лютого 2021 року позивач ОСОБА_29 звернулася до суду з заявою в якій просила суд не направляти справу на експертизу, оскільки у неї відсутні кошти на її оплату, згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року (т.1 а.с. 41).

Матеріали справи не містять звернень позивача до суду першої інстанції щодо обрання іншої експертної установи у зв?язку із високою ціною за проведення експертизи з наданням відповідних підтверджуючих доказів.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, судом першої інстанції справу було розглянуто без проведення судової експертизи та на підставі доказів поданих сторонами, яким була надана належна правова оцінка місцевим судом.

Колегія суддів наголошує, що нових доказів до суду апеляційної інстанції подано не було.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У подальшому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегією суддів апеляційної інстанції також, було задоволено клопотання позивача, апелянта у справі, та призначено ухвалою від 23 липня 2024 року комісійну посмертну судову психіатричну експертизу, яка також не була проведена у зв`язку з її неоплатою стороною позивача та повернута на адресу суду 01.11.2024 року (т.3 а.с.125,126).

Як убачається з матеріалів справи, лист експертної установи від 01.08.2024 року № 907 про необхідність проведення попередньої оплати за проведення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи було направлено позивачці - апелянту у справі та її представнику 02.08.2024 року. Довідкою про доставку електронної відправки вкладення підтверджено отримання вищевказаного листа представником позивачки - адвокатом Дрожак Ю.М. 02.08.2024 року о 10.08 ( т.3.а.с.122 зворот).

Лише 19 листопада 2024 року о 10.02 на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду представник позивача направила чергове клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи та доручити її проведення Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Колегією було відмовлено у задоволенні четвертого клопотання позивачки, подане її представником від 19 листопада 2024 року про призначення у справі комісійної посмертної судової психіатричної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні вищезазначеного клопотання колегія суддів звертала увагу на посилання представника позивача, яке міститься як у письмовому клопотанні, так і у її поясненнях в судовому засіданні, що в результаті призначення та проведення даної судової експертизи суд не отримає необхідної для справедливого вирішення даної справи інформації чи доказів, оскільки в матеріалах справи містяться лише копії документів, тому проведення експертизи не вирішить даний спір. Зауважила, що згідно норм чинного законодавства України, така експертиза проводиться на підставі оригіналів документів, а не їх копій. Однак у справі наявні лише копії документів на підставі яких експерти будуть проводити експертизу. Проведення експертизи буде не можливим, експерти лише нададуть відповідь про те, що для проведення такої експертизи необхідні оригінали документів, та за їх відсутності проведення експертизи та надання відповіді на поставлені експертам питання є не можливим. А тому проведення такої експертизи по даній справі фактично є формальним, лише щоб отримати відмову експертів.

Також, позивачкою жодного разу не було надано суду належних доказів щодо неможливості нею сплатити необхідну суму, як і не зазначено щодо можливості часткової сплати за проведення судової експертизи з поданням відповідних платіжних документів.

Крім того, колегія зазначає, що ще під час розгляду судом апеляційної інстанції клопотання позивачки про призначення комісійної посмертної судової психіатричної експертизи у липні 2024 року, саме позивачка ОСОБА_1 - апелянт у справі, заявляла у своєму клопотанні про призначення такої експертизи в суді апеляційної інстанції про своє зобов"язання щодо сплати за проведення судової експертизи. Колегією було з"ясовано це питання у судовому засіданні за участі представника апелянта адвоката Дрожак Ю.М. та було зауважено, що такі експертизи дорого коштують, також зауважено що з підстав несплати не була проведена попередня судова експертиза. Представником апелянта було завірено суд щодо спроможності її довірителя сплатити за проведення експертизи, що нею зібрані необхідні кошти та просили доручити її проведення саме Дніпровській філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", про що також зазначено у письмовому клопотанні (т.3.а.с.86-88).

У зв"язку з чим, ухвалою від 23 липня 2024 року про призначення у справі комісійної посмертної судової психіатричної експертизи судом апеляційної інстанції було покладено обов"язок щодо сплати за проведення судової експертизи на позивачку, як заявника такого клопотання та визначено експертну установу, яка також була заявлена заявником.

Таким чином, позивачка, фактично з 02.08.2024 року розуміючи, що не буде здійснювати оплату за проведення призначеної за її ж клопотанням судової експертизи, та яка не була позбавлена можливості звернутись до суду апеляційної інстанції з відповідним обгрунтованим клопотанням, а також з обгрунтованим клопотанням про заміну експертної установи, лише 19 листопада 2024 року о 10.02 на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду направила чергове клопотання про призначення чергової посмертної судово-психіатричної експертизи та доручення її проведення Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

Враховуючи викладені обставини, а також те що у клопотанні не наведено достатніх підстав для чергового призначення по даній справі судової експертизи та доручення її проведення Івано-Франківській філії судових експертиз Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" колегією і було відмовлено у задоволенні такого клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дрожак Юлії Миколаївни.

Справу переглянуто на підставі тих доказів, які надані сторонами, зібрані судом та містяться в матеріалах справи.

Так, підставою для визнання правочину недійсним може бути лише абсолютна неспроможність особи у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Таким чином, обставини, з якими закон пов`язує застосування ч.1 ст.225 ЦК щодо недійсності заповіту не знайшли свого підтвердження, оскільки підставою для визнання правочину недійсним може бути лише абсолютна неспроможність особи у момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій і керувати ними, а в основу рішення суд не може покласти, як беззаперечний доказ лише показання свідків та одноразовий огляд лікаря-психіатра після вчинення правочину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність беззаперечних доказів того, що в силу психічного стану здоров`я, на момент посвідчення заповіту - 05 лютого 2014 року ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не довела обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 на момент складання оспорюваного заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, тобто що волевиявлення спадкодавця не було вільним та не відповідало її внутрішній волі.

Враховуючи, що посмертна судово-психіатрична експертиза по справі неодноразово призначалась, як судом першої інстанції, так і апеляційної, однак жодного разу проведена не була саме з підстав її неоплати позивачкою у справі, а покази свідків не підтвердили беззаперечно факт того, що ОСОБА_3 не розуміла значення своїх дій, вчиняючи оспорюваний заповіт, тому в межах заявлених позовних вимог, їх підстав та правового обґрунтування, колегія суддів вважає, що позивачка не довела їх, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко