Справа № 372/2049/24
Провадження № 2-1290/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12 липня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Куник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Моторно (транспортно) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Просив стягнути з відповідача у завдану шкоду у порядку регресу та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову представник позивача зазначав, що 31.12.2021 року року в м. Українка Київської області по вул. Київський, 1, мала місце ДТП за участю автомобілів «Volkswagen», державний № НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_2 , водій - ОСОБА_3 ) та « ОСОБА_4 », державний № НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_5 , водій - ОСОБА_1 . В результаті ДТП було завдано матеріальних збитків, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів. Відповідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2022 р. № 372/293/22, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «ВАЗ», державний № НОМЕР_3 , тобто Відповідачем, Правил дорожнього руху України. На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб винуватця не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди за здійснило регламентну виплату потерпілому. А отже, відповідно до норм чинного законодавства, після проведення виплат потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до Відповідача.

Ухвалою суду від 02.05.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив та відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.12.2021 року в м. Українка Київської області по вул. Київський, 1, мала місце ДТП за участю автомобілів «Volkswagen», державний № НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_2 , водій - ОСОБА_3 ) та « ОСОБА_4 », державний № НОМЕР_2 (власник - ОСОБА_5 , водій - ОСОБА_1 ч. В результаті ДТП було завдано матеріальних збитків, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів.

Відповідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 27.01.2022 р. № 372/293/22, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «ВАЗ», державний № НОМЕР_3 , тобто Відповідачем, Правил дорожнього руху України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

На момент ДТП у Відповідача поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній, що свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована.

Згідно з п. 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним Із основних завдань Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-ІУ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст. 29 Закону України № 1961-ІУ у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки, Відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпілий в ДТП ( ОСОБА_2 ) подав заяву про виплату страхового відшкодування до МТСБУ з метою отримання такої виплати.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Так як в даному випадку Позивач зобов`язаний згідно з чинним законодавством здійснити регламентну виплату потерпілому в ДТП, то Позивачем вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по виплаті страхового відшкодування.

Для підтвердження розміру завданої шкоди, Позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у ФОП ОСОБА_6 , в особі оцінювача - ОСОБА_7 , послуги якого обійшлися Позивачу сумою в розмірі -1580 грн., що підтверджується копією акту виконаних робіт, рахунку про надання послуг та платіжним дорученням.

У результаті цього підготовлено звіт № 2850 від 09 вересня 2022 року про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen», державний № НОМЕР_1 , згідно з яким вартість матеріального збитку становить 80 830,44 грн. з урахуванням ПДВ (на використані частини).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ... Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Так, Позивач, на підставі вищезгаданого звіту № 2850 від 09 вересня 2022 року та Інших зібраних документів по цій справі, враховуючи вимоги чинного законодавства, здійснив регламентну виплату (страхове відшкодування) на рахунок потерпілого ( ОСОБА_2 ), без урахування ПДВ на запасні частини та матеріали, в розмірі 73 815.28 грн.

Цей факт підтверджується наказом, довідкою № 1 від 14.10.2022 року та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №934937.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості

Відповідно до п. 4. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою:- особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

П. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, до Позивача після виплати перейшло право вимоги, яке потерпіла особа має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 31.12.2021 року, є Відповідач, то Позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього.

В порядку досудового врегулювання, на адресу Відповідача був направлений лист, в якому МТСБУ просило відшкодувати збиток в досудовому порядку (копія додається). Вимога МТСБУ не задоволена Відповідачем. Також, представник Позивача спілкувався в телефонному режимі з Відповідачем, проте Відповідач відмовився врегульовувати спір в досудовому порядку. Інших засобів досудового врегулювання з Відповідачем не здійснювалось.

Отже, розрахунок суми, що стягується з Відповідача здійснювався наступним чином: 73 815,28 грн. (виплачена сума страхового відшкодування на користь потерпілого без урахуванням ПДВ на використані запасні частини та матеріали) +1580,00 грн. (оплата послуг оцінювача) = 75 395,28 грн.

Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному розмірі.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Моторно (транспортно) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду у розмірі 75 395,28 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Г.В.Висоцька