Справа № 686/9044/24
Провадження № 2/686/3550/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до Хмельницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду та стягнення витрат на правову (правничу) допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Хмельницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду та стягнення витрат на правову (правничу) допомогу. Просить стягнути з Державного бюджету України на його користь 584000 гривень 00 копійок відшкодування завданої моральної шкоди, 50000 гривень витрат на правову допомогу.

На обґрунтування свого позову вказав, що 07.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості №0000670 щодо нього, ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

10.08.2017 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Івасюком О.П. за погодженням прокурора Городоцької місцевої прокуратури Лежніна І.О. йому було вручено повідомлення про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

27.09.2017 згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні

№0000670 від 07.12.2015, складеного старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області та затвердженого прокурором Городоцької місцевої прокуратури, йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Стороною обвинувачення ставилось у вину, що: «Водій автомобіля «АС-11» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 виявивши небезпеку, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України продовжуючи рух негайно не вжив заходів щодо зупинки швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, також в порушення вимог п.12.1 Правил не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, яка полягали у перебуванні правого узбіччя в мокрому стані, в порушення вимог п.10.1 Правил перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху праворуч, допустивши виїзд правими колесами керованого ним автомобіля на праве узбіччя, що перебувало в мокрому стані, внаслідок чого втратив здатність постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, після чого в порушення вимог п. 10.1 Правил змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.1, яку перетинати забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, де на 196 км 950 м автодороги Н- 03 Житомир-Чернівці передньою лівою частиною автомобіля «АС-Ш д.р.н. НОМЕР_1 допустив зіткнення з передньою боковою лівою частиною сідлового тягача БСАМІА д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням Струць 1.1., що рухався в зустрічному напрямку.

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 року його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та виправдано за цим обвинуваченням у зв`язку з відсутністю в моєму діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди на загальну суму 166536 грн. залишено без розгляду (копія вироку додається).

23.02.2023 прокурор окружної прокуратури міста Хмельницького, не погоджуючись із вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 відносно нього залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення (копія додається).

Таким чином, 26.09.2023 набрав законної сили вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023. яким його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч,2 ст.286 КК України та виправдано за цим обвинуваченням у зв`язку з відсутністю в моєму діянні складу кримінального правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що з 10.08.2017 по 26.09.2023, тобто протягом 73 місяців 16 днів, він безпідставно перебував під слідством і судом в зв`язку з необгрунтованим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, в результаті чого йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в глибоких душевних стражданнях, викликаних зміною звичного укладу мого повсякденного життя, зміною його життєвих зв`язків, що призвело до погіршення стосунків з сім`єю, з друзями, знайомими, оскільки він мав репутацію особи, яка перебуває під слідством та судом. Він змушений був виправдовуватися, пояснювати рідним, знайомим, колегам по роботі, що невинуватий у вчиненні безпідставно інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказані обставини вплинули на погіршення його відносин з оточуючими людьми, негативно вплинули на його самопочуття та душевний стан, він перебував в стані постійного стресу, занепокоєння, почував себе невпевнено, з`явилось відчуття неповноцінності, що позбавляло його можливостей реалізації в повній мірі своїх повсякденних звичок, бажань, планів, оскільки був порушений його нормальний соціальний та побутовий ритм життя.

Крім того, він змушений був витрачати час та кошти на відвідування органів досудового розслідування, прокуратури, суду, що вимагало додаткових зусиль для організації його життя.

Таким чином, внаслідок незаконного повідомлення йому про підозру, незаконного кримінального переслідування протягом тривалого періоду - 73 місяців 16 днів, органами досудового розслідування, прокуратури та суду йому було завдано моральної шкоди.

Період його перебування під слідством та судом становить 73 місяці 16 днів (з 10.08.2017 по 26.09.2023, тобто з моменту вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - до дня винесення Хмельницьким апеляційним судом ухвали про залишення виправдувального вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 без змін).

Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2024 року встановлений в розмірі 8 000,00 гривень.

Відповідно, розрахунок розміру моральної шкоди, завданої йому незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, суду здійснюється, виходячи з одного мінімального розміру заробітної плати станом на час розгляду даної справи (8 000,00грн.), за кожен місяць перебування під слідством чи судом (73 місяці 16 днів), а саме:

73 місяці х 8000,00 грн. = 584 000, 00 грн.

Таким чином, розмір моральної шкоди, заподіяної йому незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, становить 584 000, 00 грн., який є гарантований мінімумом та підлягає стягненню на його користь.

20.07.2023 між ним та АО «ЮРКОЛЕГІЯ» було укладено додаткову угоду до договору №2 про надання правової допомоги від 20.03.2023, згідно п.1 якого сторони визначили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги, за Договором про надання правової допомоги №2 від 20.03.2023, а саме: здійснення захисту Клієнта в Хмельницькому апеляційному суді в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ярмолинецького районного суду від 30 січня 2023 року (в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000670, по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України), є фіксованою та становить 50 000, 00 грн. Таким чином, з Державного бюджету України на його користь підлягають відшкодуванню витрати, понесені ним на правову (правничу) допомогу в розмірі 50000,00 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Хмельницької обласної прокуратури в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив в якому вказав, що позовні вимоги мотивовано тим, що 10.08.2017 позивачеві повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України, у подальшому, вироком Ярмолинецького районного суду від 30.01.2023, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 останнього виправдано у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого йому кримінального правопорушення. У касаційному порядку вирок суду не оскаржувався. Позивач вважає, що його права порушено внаслідок незаконного кримінального переслідування, яке тривало 73 місяці та 16 днів, у зв`язку з чим йому завдано моральну шкоду в розмірі 584 000 грн., які просить суд стягнути з Державного бюджету, а також стягнути 50 000 грн витрат на правничу допомогу.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Слідчим управлінням ГУНП України в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000670 від 07.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Ярмолинецького районного суду від 30.01.2023, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 останнього виправдано у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого йому кримінального правопорушення. У касаційному порядку вирок суду не оскаржувався. З приводу позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне. Згідно зі ст. 13 Закону № 266/94-ВР, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи у межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Закону № 266/94-ВР, розмір сум, які підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій з заліком заробітку (інших відповідних доходів), одержаного за час відсторонення від роботи (посади), відбування кримінального покарання або адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт. Наведені обставини засвідчують, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1176 ЦК України та Закону. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно з п. 1 ст. 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадку постановлення виправдувального вироку.

Пунктом 5 ч. 1 ст. З Закону № 266/94-ВР визначено, що у наведених в ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 проводилися відповідно до вимог КПК України. Фактів незаконного затримання, тримання під вартою, проведення відповідних слідчих дій без дозволу слідчих суддів не встановлено. Доказів проведення слідчих дій поза рамками дозволеної процедури або приниження гідності позивача під час проведення таких дій, позивачем не надано.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Направила до суду відзив в якому вказала, що позивач відповідачем по справі визначив Казначейство, проте у контексті позовної заяви та додатків до неї, позивач жодним чином не довів та не обґрунтував, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність казначейство завдало останньому та у чому полягала протиправність діяння відповідача. Позивач в своєму позові помилково ототожнює Державу Україну з державним органом казначейством, що є порушенням ч. 2 ст.176 ЦК України, відповідно до якої, юридичні особи, створені державою, якою і є Державна казначейська служба України, не відповідають за зобов`язаннями Держави. Казначейство України не перебувало із позивачем у цивільно - правових відносинах, а тому не завдавали і не могли завдати останньому шкоди. Жодним законодавчим актом, нормативно- правовим актом не передбачено покладення відповідальності на органи Державної казначейської служби України за дії інших юридичних осіб та Держави України в цілому. Велика Палата Верховного суду у постанові від 25.03.2020 по справі №641/8857/17 зазначає, що у спорах про стягнення шкоди спричиненої незаконними діями органу слідства відповідачем є Держава, а не орган казначейства. При прийнятті рішення щодо відшкодування моральної шкоди (а саме визначенню розміру вищому ніж мінімальний), необхідно дослідити в яких моральних втрат зазнав позивач, які нормальні життєві зв`язки порушено і які зусилля необхідно докласти для організації свого життя. Які страждання заподіянні внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 07.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості №0000670 щодо ОСОБА_4 , про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

10.08.2017 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області підполковником поліції Івасюком О.П. за погодженням прокурора Городоцької місцевої прокуратури Лежніна І.О. йому було вручено повідомлення про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_5 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та виправдано за цим обвинуваченням у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди на загальну суму 166536 грн. залишено без розгляду (копія вироку додається).

23.02.2023 прокурор окружної прокуратури міста Хмельницького, не погоджуючись із вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2023 вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 відносно нього залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення (копія додається).

Таким чином, ОСОБА_4 перебував під слідством та судом в період з 10.08.2017 по 26.09.2023, а саме протягом 73 місяців 16 днів,

Статтею 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який не суперечить засадам цивільного законодавства. Способами захисту є зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках постановлення виправдувального вироку суду (пункт 1 частини першої статті 2 Закону).

Положеннями статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що громадянинові відшкодовується (повертається), в тому числі й моральна шкода.

Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів Державного бюджету (стаття 4 вказаного Закону).

Згідно зі статтею 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Тобто Законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом із врахуванням мінімального розміру заробітної плати.

Викладене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Враховуючи період перебування ОСОБА_4 під слідством та судом ( 73 місяці), розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи судом ( 8000 грн.), вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди гарантований позивачу, який підлягає стягненню, складає 73х8000=584000 гривень 00 копійок.

Вирішуючи позовні вимоги, в частині відшкодування витрат на юридичну допомогу в рамках кримінальної справи, суд враховує, що право на відшкодування сум, сплачених громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги у випадку незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, передбачено пунктом 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у Рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

У Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Тобто позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі й відшкодування (повернення) сум, сплачених за надання йому юридичної допомоги, і право на таке відшкодування виникає на підставі прямої вказівки закону.

На підтвердження понесених витрат на юридичну допомогу в рамках кримінального провадження позивач надав наступні докази: договір про надання правової допомоги від 11.10.2017 року; договір про надання правничої допомоги від 20.03.2023 року; додаткову угоду від 20.07.2023 року, Акт виконаних робіт до договору від 26.09.2023 року, а також платіжні інструкції про оплату за надану правову допомогу.

За таких обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на його користь 50000 гривень витрат, понесених у зв`язку із наданням юридичної допомоги.

Керуючись ст.. 1167, 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст..ст. 4, 12, 19, 81, 141-142, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 584000 гривень 00 копійок відшкодування завданої моральної шкоди, 50000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

- Хмельницька обласна прокуратура, м. Хмельницький пров. Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102;

- Державної казначейської служби України, 01601,м. Київ вул.. Бастіонна, 6 .

Повний текст рішення складено 08.07.2024 року.

Суддя: