Справа №717/2386/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Ковальчук А.А.

розглянув в залі суду селища Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований 02 серпня 2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 1248.

Представник відповідачки: ОСОБА_4 .

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_2 клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подала. Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив у якому зазначила, що провадження у справі відкрито Кельменецьким районним судом з порушенням правил підсудності, оскільки позивач та відповідачка протягом 20 років постійно проживають в м. Малага Королівства Іспанія. Позивачка вважає позов необґрунтованим і просить відмовити у задоволені позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 02 серпня 2019 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 1248. Сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виданим 02 серпня 2019 року на бланку серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 виданого 21 квітня 2009 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 виданого 26 грудня 2007 року.

Позов заявлений з тих підстав, що подружнє життя сторін не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, шлюб сторін носить формальний характер.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сім`я позивача та відповідачки фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки позивач просить розірвати шлюб та вважає шлюб таким, що носить формальний характер, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилався на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , слід задовольнити.

Суд вважає безпідставними посилання відповідачки на те, що позов прийнято Кельменецьким районним судом до розгляду із порушенням правил підсудності. Згідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно відповіді з єдиного державного демографічного реєстру №813053 від 27 вересня 2024 року, місце проживання відповідачки ОСОБА_2 зареєстроване в с. Іванівці Дністровського району Чернівецької області, тобто в межах територіальної юрисдикції Кельменецького районного суду.

За змістом параграфа третього глави другої ЦПК України територіальна юрисдикція (підсудність) визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (частина перша статті 29 ЦК України). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (частина перша статті 33 Конституції України).

Згідно зі статтею 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до положень статті 4 Закону України „ Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до положень ч.1 статті 5 Закону України „Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрації (декларуванню) підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.

Зазначене дає підстави для висновку, що згідно ст.27 та ст. 29 ЦПК України під місцем проживання особи розуміється саме зареєстроване (задеклароване) у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування.

Відповідача не надала суду доказів , які б підтверджували, що місце проживання чи перебування позивача та відповідачки зареєстроване (задеклароване) у встановленому законом порядку в м. Малага Королівства Іспанії.

Згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 02 серпня 2019 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 1248 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на ОСОБА_1 1211 (одна тисяч двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 25 листопада 2024 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: