Провадження № 2/554/590/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

за участю учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: адвокат Мірошниченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини; треті особи: Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування та вихованні неповнолітньої дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, в якому позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перші два місяці після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей кожну неділю місяця з 10.00 год. по 18.00 год. в присутності матері ОСОБА_2 . В подальшому: кожного тижня місяця з 10.00 год. суботи по 16 год. неділі, в тому числі за місцем проживання батька ОСОБА_1 , без присутності матері ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він з 19.04.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Подружнє життя не склалось та рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2021 року зазначений шлюб розірвано. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір?ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач має батьківські почуття до своєї дитини, до розірвання шлюбу він з дитиною проводив багато часу разом, дитина сприймає його як батька, радіє зустрічам з ним, він має добрий психологічний вплив на дитину, добровільно надає матеріальну допомогу. Позивач займається підприємницькою діяльністю, є фізичною особою - підприємцем, надає складські послуги, має постійний дохід. Проте, досягти з колишньою дружиною домовленості про його побачення в дитиною вони не можуть, в добровільному порядку відповідач не дозволяє бачитись з малолітньою донькою, перешкоджає спілкуванню позивача з донькою.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою суду від 28.04.2023 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав. Зазначив, що дійсно у лютому-березні 2024 року вони з відповідачем та дитиною проживали разом. На теперішній час відповідачка з донькою живуть у м.Харкові окремо, та коли у дружини немає настрою - вона не дозволяє бачитись з дочкою. Тому, позивач просить визначити спосіб участі його у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перші два місяці після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей кожну неділю місяця з 10.00 год. по 18.00 год. без присутності матері ОСОБА_2 . В подальшому: кожного першого та третього тижня місяця з 10.00 год. суботи по 16.00 год. неділі, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері.

Представник відповідача - адвокат Мірошниченко А.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала. Зазначила, що перешкод для батька немає у спілкуванні з дитиною, з уточненим порядком спілкування сторона відповідача погоджується.

Представники третіх осіб до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно матеріалів справи, сторони зареєстрували 19.04.2014 року шлюб (т.1 а.с.9).

Від подружнього життя у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.01.2021 року шлюб між сторонами розірвано (т.1 а.с.10-11).

З матеріалів справи також вбачається, що сторони не можуть досягти згоди з приводу порядку участі батька у спілкуванні та вихованні неповнолітньої доньки.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК України).

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Судом встановлено, що відповідачка не погоджувалася з графіком, вказаним позивачем в позові, оскільки вважає його недоцільним та таким що буде негативно вливати на психологічний стан дитини.

Представник відповідача у судовому засіданні вважала доцільним надання можливості позивачу в спілкуванні з дитиною з уточненим порядком, а саме - в подальшому: кожного першого та третього тижня місяця з 10.00 год. суботи по 16.00 год. неділі, в тому числі за місцем проживання батька без присутності матері.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Ні міжнародні, ні національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання, спілкування та виховання з дитиною.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько (мати), який проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати (батько) не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції про права дитини).

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері».

Суд враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати інтересам дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

На переконання суду мати, яка проживає з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не несе негативних наслідків для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що дитина є абсолютно здоровою, її психоемоційний стан не потребує особливого догляду, дотримання певного розпорядку дня, відповідної дієти, медичних процедур за станом здоров`я, відтак вік дитини не може бути перешкодою в повноцінному спілкуванні батька з донькою, який в силу закону зобов`язаний брати участь у вихованні дитини.

Під час судового розгляду відповідачкою не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями ч. 2 ст. 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за дочкою самостійно, що могло б перешкоджати її розвитку.

Зважаючи на вищевикладене, фактичного визнання уточнених вимог позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дочкою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною.

З врахуванням права та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю неповнолітньою дочкою, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також те, що дитина досягла того віку, що може перебувати певні періоди без матері, а обстановка проживання батька для неї не є чужою, суд приходить до висновку, що за таких обставин та міркувань, наявні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.19,153,157,159 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини; треті особи: Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради - задовольнити.

Встановити час та спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: перші два місяці після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей кожну неділю місяця з 10.00 год. по 18.00 год. без присутності матері ОСОБА_2 . В подальшому: кожного першого та третього тижня місяця з 10.00 год. суботи по 16.00 год. неділі, в тому числі за місцем проживання батька ОСОБА_1 , без присутності матері ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

третя особа: Департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради, місцезнаходження: 61112, м.Харків, вул.Руслана Плоходька,3;

третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівсьвої міської ради, місцезнаходження: Закарпатська область, м.Мукачево, площа Духновича,2.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2024 року.

Суддя А.М.Чуванова