ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1776/24Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/991/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Костіва О.З., Храпак Н.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №601/1776/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» від імені якого діє адвокат Тараненко Артем Ігорович на заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року (ухвалене суддею Шульгач Н.М.) в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал» ) звернулося в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що 14.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22 000 грн. строком на 30 днів та на умовах зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит у визначені договором терміни та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Право грошової вимоги за указаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал».

Згідно останнього договору факторингу від 06.03.2024 року № 06/03/24, укладного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», на підставі акту прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 87687,76 грн., з яких 21681,33 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 66006,43 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Вказували, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 не погашена.

Відтак просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 у розмірі 87687,76 грн., сплачений ними судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Заочним рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вказує на те, що виконання укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу від 28.11.2018 року, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Вважає, що право вимоги за кредитним договором від 14.01.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 04.05.2021 року, відповідно до підписаного сторонами реєстру права вимоги №132.

Також звертає увагу на те, що реєстр прав вимог №11 підписаний між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 31.08.2023 року відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно якого перейшло право вимоги до відповідача на суму 87687,76 грн.

Вважав, що відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на суму 87687,76 грн. за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 року.

Стверджував, що дані обставини та докази спростовують висновки суду першої інстанції про те, що позивач не довів обставини набуття права вимоги до ОСОБА_1 ..

Вказує на те, що сам лише факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" в 2018 році не спростовує тієї обставини, що передача права вимоги відбулась в межах строку дії цього договору, який продовжувався додатковими угодами до 31.12.2022.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

В силу положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.01.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №247845382 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора MNV98FV8, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1 Договору) (а.с. 13).

За даними платіжного доручення №9982d05c-71e3-4395-9395-9716f03adb23 та довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (сформована 12.09.2023), ОСОБА_1 на підставі Договору від 14.01.2021 №247845382 надано кредит в сумі 22 000 грн , який перераховано на платіжну картку № НОМЕР_2 (а.с. 16).

Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №247845382, станом на 14.05.2024 заборгованість за кредитним Договором №247845382 від 14.01.2021 не погашена і складає 87 687,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 21681,33 грн, прострочена заборгованість за процентами 66 006,43 грн. (а.с. 29).

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 54).

Відповідно до додаткової угоди №19 від 28.11.2019 строк дії договору факторингу продовжується до 31.12.2020 (а.с. 47).

Згідно додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору викладено у новій редакції.(а.с. 35).

Згідно додаткової угоди №27 від 31.12.2021 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору продовжено до 31.12.2022 включно.(а.с.32).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 76).

Додатковою угодою №2 до вказаного договору від 03.08.2021 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року, а додатковою угодою №3 до вказаного договору від 30.12.2022 року, строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року (а.с.42-43).

06.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 06/03/24, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 66).

Згідно реєстру прав вимоги № 132 від 04.05.2021 року, підписаного на виконання договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», клієнт відступає фактору право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №247845382 на загальну суму 58 764, 90 грн. (а.с. 40).

Згідно витягу з Реєстру права вимоги №11 від 31.08.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги заборгованості в сумі 87 687,76 грн згідно кредитного договору №247845382, до боржника ОСОБА_1 (а.с. 45).

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №06/03/24 від 06 березня 2024 року, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості в сумі 87687,76 грн згідно кредитного договору №247845382, до боржника ОСОБА_1 (а.с. 50).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума заборгованості за кредитним договором №247845382 за період з 14.01.2021 року по 04.05.2021 року становить 58 764,90 грн.: з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21681,33 грн, прострочена заборгованість за процентами - 37083,57 грн. (а.с. 33).

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон плюс», сума заборгованості за кредитним договором №247845382, за період з 04.05.2021 року по 01.07.2021 року, станом на 31.08.2023 року, складає 87687,76 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 21681,33 грн, прострочена заборгованість за процентами 66006,43 грн. (а.с.44).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 247845382, оскільки кредитний договір був укладений 14.01.2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору.

Також, суд першої інстанції звертав увагу на те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року та від 06 березня 2023 року, а також позивачем не було надано будь-яких доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія договору факторингу № 28/1118-01від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора, ТОВ «Таліон Плюс».

Копія договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал».

Колегія суддів приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Відсутність доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року та від 06 березня 2023 року, з урахуванням встановлених фактичних обставин даної справи, не спростовують факт набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 247845382 від 14.01.2021 року.

Також безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не було надано будь-яких доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, оскільки боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

Крім того, за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.

Відтак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність існування права вимоги у позивача за кредитним договором.

З договору № 247845382 від 14.01.2021 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця та ОСОБА_1 підписав його одноразовим ідентифікатором MNV98FV8, відправленим 14.01.2021 року о 16:30:09, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Оскільки, в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 року.

Щодо обгрунтованості заявленої позивачем суми заборгованості, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно п.1.2. Кредитного договору вбачається, що кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»).

Пунктом 1.3. кредитного договору визначено, що сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду.

Пунктом 1.4. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов?язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

Пунктом 1.4.1. Кредитного договору зазначено, що виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 135,05% річних, що становить 0,37 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Згідно п.1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 455,99 % річних, що становить 1,25 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, Позичальнику може бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» Кредитодавця (далі - «Програма»), які розміщені на Сайті Кредитодавця за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на дату укладення цього Договору Позичальнику присвоєний 3 Рівень лояльності, що не може бути змінено(переглянуто) до моменту повного виконання цього Договору.

Згідно п.1.4.3. Кредитного договору у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без свосчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базового процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов?язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Диоконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. 3 огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодекоу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникення у Позичальника зобов?язань по оплаті проценгів за Базовою процентною ставкою від дато м, рилання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду с факт продовження користування Кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду няумовах п. 1.3. цього Договору.

Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від сули Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Згідно п.1.5. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Згідно п.1.6. Кредитного договору основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими кошами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.7. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п. 1.7.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його ді чи лати його дострокового розірвання). Також Позичальник мас право достроково повернути основну суму Кредиту повнісгю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.

Пунктом 1.7. сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору).

Пунктом 1.7.1. кредитного договору визначено, що зобов`язання з повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Пунктом 1.7.2. визначено, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2.30 процентів в день від суми кредиту за кожен день користування ним.

Так, згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума заборгованості за кредитним договором №247845382 за період з 14.01.2021 року по 04.05.2021 року (111 днів) становить 58 764,90 грн.: з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 21681,33 грн, прострочена заборгованість за процентами - 37083,57 грн. Так, в період з 14.01.2021 року по 13.02.2021 року відсотки нараховувались за ставкою 0,37% за кожен день користування від суми кредиту (п.1.4.1. Кредитного договору), в період з 14.02.2021 року по 03.03.2021 року відсотки нараховувались за ставкою 1,25% за кожен день користування від суми кредиту (п.1.4.2. Кредитного договору), в період з 05.03.2021 року по 04.05.2021 року відсотки фактично нараховувались за ставкою 2,30% за кожен день користування від суми кредиту (п.1.7.2. Кредитного договору). При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення заборгованості: 18.01. 2021 року (199, 40 грн. в рахунок тіла кредиту, 325,60 грн. в рахунок погашення відсотків), 10.02.2021 року (44, 82 грн. в рахунок тіла кредиту, 1 855,18 грн. в рахунок погашення відсотків), 04.03.2021 року (74,45 грн. в рахунок тіла кредиту, 5 408,55 грн. в рахунок погашення відсотків) (а.с. 33-34).

Колегія суддів погоджується із вказаним розрахунком, оскільки нарахування відсотків у ньому здійснено у відповідності до пунктів 1.4. та 1.7. кредитного договору.

Водночас згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон плюс», сума заборгованості за кредитним договором №247845382, за період з 04.05.2021 року по 01.07.2021 року, станом на 31.08.2023, складає 87687,76 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 21681,33 грн, прострочена заборгованість за процентами 66006,43 грн.

Колегія суддів погоджується із вказаним розрахунком лише в частині нарахування відсотків (які здійснено у відповідності до пункту 1.7. кредитного договору) за період з 04.05.2021 року по 13.05.2021 року (111 днів + 9 днів), оскільки нарахування відсотків в період з 14.05.2021 року по 01.07.2021 року, здійснено поза межами строків, визначених умовами кредитного договору (п.1.2 та п.1.7), і дана сума з розрахунку заборгованості, яка включена позивачем до загальної заборгованості відповідача підлягає виключенню.

Жодних контррозрахунків стороною відповідача в суді апеляційної інстанції не надавались.

Щодо змісту п. 4.3 кредитного договору, згідно якого сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 922/3578/18 зазначила, що системний аналіз частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що законодавцем не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору.

Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, в розмірі певного проценту за кожний день прострочення).

Санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань (пункт 8.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18).

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивачем було заявлено до стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитного договору. При цьому позовних вимог про стягнення грошових коштів за прострочення виконання зобов`язання позивач не заявляв.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що умовами договору не було визначено іншого розміру відсотків за прострочення виконання зобов`язання, ніж передбачено у ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме трьох відсотків річних.

Розрахунку заборгованості в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не надавав та вимог про стягнення таких коштів не заявляв.

За неповернення кредитних коштів після закінчення строку, на який вони були видані, може настати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 року у розмірі 63 252,93 грн., з яких: 21 681, 33 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 41 571,60 грн. заборгованість за відсотками. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо судових витрат.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

В апеляційній скарзі представник позивача - адвокат Тараненко А.І. просив стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., з яких 5000 грн. витрати на професійну допомогу, пов`язані з розглядом в суді першої інстанції та 4000 грн. витрати на професійну допомогу, пов`язані з розглядом в суді апеляційної інстанції.

Доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, представником позивача не надано.

Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на професійну правничої допомоги у суді першої інстанції було надано: копію договору про надання правничої допомоги № 22-02/24-02 від 22 лютого 2024 року, копію протоколу погодження вартості послуг до вказаного договору, копію додаткової угоди № 7 до договору про надання правничої допомоги та копію акту прийому передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 5 000 грн. (а.с. 60-65).

Із копії акту прийому передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року вбачається перелік наданих правових та юридичних послуг: 1) складання позовної заяви у даній справі (2 год.) - вартість послуг 4000 грн.; 2) вивчення матеріалів справи (1 год.) - вартість послуг 500 грн.; 3) надання усної консультації стосовно складання позовної заяви (1 год.) - вартість послуг 500 грн. Всього 5000 грн.

З урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому колегія суддів, дійшла висновку про необхідність стягнення таких витрат.

Ціна позову у даній справі становить 87 687,76 грн.

Позов задоволено на 72% (63 252,93 х 100%/87687,76 грн.).

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати за надання правничої допомоги в суді першої інстанції в розмірі 3 600 грн. (5000 грн. х 72% / 100%).

Також з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме - 1744 грн. 10 коп. (2422,40 х 72%/100% ) за розгляд справи в суді першої інстанції та 2616 грн. 20 коп. (3633,60 х 72%/100%) за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" - задовольнити частково.

Заочне рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул. Рогнідинська 4-А/10 м. Київ, ) 63 252 грн. 93 коп. заборгованості за кредитним договором №247845382 від 14.01.2021 року, з яких: 21 681 грн. 33 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 41 571 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул. Рогнідинська 4-А/10 м. Київ, ) 1744 грн. 10 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 2616 грн. 20 коп. сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 3 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2024 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Храпак Н.М.

Костів О.З.