Справа № 146/653/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

вимоги позивача: про зміну способу стягнення аліментів

представник позивачки: адвокат Сащук М.М.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

24 квітня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області з цією позовною заявою, посилаючись на ст. 182-192 СК України, звернулася ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23.11.2017, з твердої грошової суми в розмірі по 1000 грн на кожну дитину, щомісячно, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Даний позов обґрунтовано наступним.

В травні 2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб в якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилося двоє дітей, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року по справі № 146/151/13-ц шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу позивачці присвоєно її дошлюбне прізвище ОСОБА_5 , яке вона згодом після реєстрації повторного шлюбу змінила на ОСОБА_6 .

Рішенням Томашпільського районного суду від 18 липня 2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн на кожну дитину, починаючи з 06 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

23 листопада 2017 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області по справі № 146/987/17 розмір аліментів на дітей було збільшено до 1000 грн на кожну дитину, щомісячно.

Позивачка вказує, що на даний час вона займається утриманням домашнього господарства та вихованням синів, у зв`язку із чим офіційно ніде не працевлаштована, а розмір аліментів встановлений судом є меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів.

Натомість відповідач в даний час проходить службу у в/ч НОМЕР_1 НГУ, що свідчить про його офіційне працевлаштування та офіційний дохід, тобто дохід відповідача суттєво збільшився та відповідно покращилося матеріальне становище останнього, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів та для збільшення їх розміру, тому з даним позовом позивачка звернулася до суду.

10 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мотальова-Кравець В.Ю. та в якому остання просить позовні вимоги задовільнити частково, винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

У відзиві зазначено, що у відповідача наразі змінився сімейний стан, зокрема, у нього на утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, на утриманні відповідача перебувають пенсійного віку батьки: матір ОСОБА_10 та батько ОСОБА_11 , який крім того являється інвалідом 2 групи, потребує постійного догляду та дорого вартісного лікування. Враховуючи мізерність пенсії батька, якої критично не вистачає на придбання ліків та проходження курсів стаціонарного лікування, відповідач в силу закону та моральних засад суспільства бере участь в матеріальному забезпеченні лікування батька, купує необхідні ліки, оплачує курси лікування, що також впливає на матеріальний стан відповідача.

Теперішня дружина відповідача - ОСОБА_12 , перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дружина відповідача у зв`язку з декретною відпусткою ніде не працює та не отримує жодного матеріального доходу, відтак обов`язок по матеріальному забезпеченні їх спільних дітей лежить виключно на відповідачеві. Відповідач, у зв`язку з перебуванням дружини в декретній відпустці також несе витрати і по її утриманні.

18 червня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивачки адвоката Сащука М.М., в якій останній просив позовну заяву ОСОБА_1 задоволити повністю. Представник позивачки зазначив, що відповідач ОСОБА_2 не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього на утриманні інших членів сім`ї. Відповідач добровільно участі в утриманні теперішньої дружини та двох дочок не приймає, наведене підтверджується судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/8301/24 від 12.06.24. Відповідача також не надає жодних доказів, котрі б дійсно підтверджували потребу його батьків у дороговартісному лікуванні та участь відповідача у витратах на це лікування та утриманні батьків.

Щодо неможливості стягнення аліментів більше 50 % представник позивача зазначив, що вказане обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків, а не 50.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 21 травня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 травня 2024 розгляд справи відкладено на 18 червня 2024 року.

10 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача адвоката Мотальової- Кравець В.Ю.

18 червня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Сащука М.М.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 25 червня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 09 липня 2024 року.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Сащук М.М. позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити їх в повному обсязі, а саме змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 23.11.2017, з твердої грошової суми в розмірі по 1000 грн на кожну дитину, щомісячно, на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. З обставинами викладеними стороною відповідача у відзиві не погодився. Підтримав факти викладені у відповіді на відзив та зазначив, що відповідач не надав жодних доказів, що в нього на утриманні перебувають батьки та дружина. Щодо утримання дітей від іншого шлюбу вказав, що відповідач добровільно їх не забезпечує, оскільки наявний судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Крім того відповідач даний судовий наказ намагається скасувати через нововиявленні обставини. Разом з тим представник позивачки зазначив, що йому відомий той факт, що теперішня дружина відповідача також не перебуває на його утриманні та нею було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, направили на адресу відзив в якому позовні вимоги просили задовільнити частково.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гнатків, Томашпільського району Вінницької області народився ОСОБА_3 . У свідоцтві про його народження батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гнатків, Томашпільського району Вінницької області народився ОСОБА_4 . У свідоцтві про його народження батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_13 .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 березня 2013 року у цивільній справі № 146/151/13-ц за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_13 і ОСОБА_2 , зареєстрований 23 травня 2009 року відділом ДРАЦС Городоцього районного управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис за № 49, розірвано, з дня набрання рішенням законної сили присвоїно позивачці прізвище ОСОБА_5 .

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та своє утримання, вирішено - стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_13 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно рішення Томашпільського районного суду від 23 листопада 2017 року у цивільній справі № 146/987/17 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, вирішено змінити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 18 липня 2013 року. Призначено даним рішенням новий розмір аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_14 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з набрання даним рішення законної сили, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрували шлюб 11 жовтня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис № 126, після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_16 .

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діяннях щодо дітей першочергова участь приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України.

Як встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 23 листопада 2017 року аліменти із відповідача на користь позивачки на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на кожну дитину, щомісячно.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 та згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням ВП № 62694461, наданого фінансовим відділенням військової частини НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_2 було нараховано забортної плати: за серпень 2023 року в розмірі 125611 грн, утриманна сума 62613,42 грн,; за вересень 2023 року нараховано 106256,16 грн, утриманна сума 53128,08 грн.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням ВП № 62694461, наданого фінансовим відділенням військової частини НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_2 було нараховано забортної плати: за жовтень 2023 року в розмірі 26867,25 грн, утриманна сума 13387,03 грн; за листопад 2023 року нараховано 28037,33 грн, утриманна сума 13808,39 грн; за грудень 2023 року 68122 грн. утриманна сума13504 грн.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням ВП № 62694461, наданого фінансовим відділенням військової частини НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_2 було нараховано забортної плати: за січень 2024 року в розмірі 28122 грн, утриманна сума 2000 грн.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за виконавчим провадженням ВП № 62694461, наданого фінансовим відділенням військової частини НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_2 було нараховано забортної плати: за лютий 2024 року в розмірі 124896 грн, утриманна сума 2000 грн.; за березень 2024 року 124673 грн утриманна сума 4281,79 грн.

Стороною відповідача на підтвердження обставин зазначених у відзиві було надано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 згідно якого ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , згідно якого ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач у відзиві посилається зокрема і на те, що він утримує свою матір та батька, який є інвалідом ІІ групи та дружину, однак жодних належних доказів зазначеної обставини відповідачем до суду не надано.

При цьому суд виходить з того, що згідно норм Сімейного кодексу той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 50% заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Також, згідно положень ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст. 128 КЗпПУ, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, враховуючи мінімальний розмір аліментів на утримання дитини віком від 6 до 18 років згідно прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інтереси самих неповнолітніх дітей, враховуючи підтвердження позивачем своїх позовних вимог, часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача, який має на утриманні двоє дітей від іншого шлюбу, доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року, із твердої грошової суми на 1/3 частину всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту набрання даним рішення законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривню, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 1211,20 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 1211, 20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 192, 198-200 СК України, статями 4, 13,76,81,141, 206, 263-265, 280, 430 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначених за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі № 146/987/17 за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Призначити даним рішенням новий розмір та спосіб стягнення аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривні двадцять копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , виданий 11 листопада 2022 року, орган, що видав 0532, адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4

Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2024 року.

Суддя: О. В. Пилипчук