У Х В А Л А

22 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту

встановив:

20 листопада 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту.

В позовній заяві позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зняти арешт та заборони відчуження з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виключити записи з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Вказана позовна заява подана та підписана ОСОБА_3 , як представником ОСОБА_1 , на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви до матеріалів позову додано копію довіреності.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з вимог ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що ОСОБА_3 , яка діє згідно довіреності в інтересах ОСОБА_1 , не є особою, яка має право на підписання позовної заяви від імені позивача та не може здійснювати представництво інтересів позивача у цивільній справі про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту, оскільки ця цивільна справа відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України не відноситься до справ у малозначних спорах (малозначні справи), а тому повинна розглядатися в порядку загального позовного провадження.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручає саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку суду при вирішенні питання відкриття провадження у справі здійснювати дії пов`язані із самостійним пошуком відомостей щодо повноважень представника позивача на підписання поданих до суду документів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, в разі якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, заява підлягає поверненню позивачу як така, що подано особою, повноваження якої на представництво інтересів позивача не підтверджені.

Керуючись ст.ст. 44, 175, 185, 260 ЦПК України суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 22 листопада 2024 року.

Суддя О. Н. Борис