Провадження №: 2-о/336/393/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (представник заявника - адвокат Лобаченко Олександр Вікторович), заінтересовані особи - Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Міністерство Оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

05.08.2024 р. представник заявника звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначив, що заявниця з січня 2014 р. по 03.04.2024 р. проживала, як дружина та чоловік, з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина заявниця та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм житлового будинку та присадибної ділянки, купували предмети домашнього побуту, меблі, мотоблок, іструменти та інше, всі свята проводили в колі рідних та друзів.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено воєнний стан.

Молодший сержант ОСОБА_3 проходив військову службу старшим стрільцем 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

23.05.2024 р. на ім`я заявниці надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті № 2/3/1047 від 23.05.2024 р., в якому зазначено, що цивільний чоловік заявниці ОСОБА_3 зник безвісті 21.05.2024 р.

В заяві представник просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу в період з січня 2014 р. по 21.05.2024 р.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2024 р. справу передано до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, на підставі ст.31 ЦПК України.

06.09.2024 р. справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою від 11.09.2024 р. справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 10.10.2024 р.

10.10.2024 р. розгляд справи відкладено на 12.11.2024 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

Представник заявника подав до суду заяву про продовження розгляду справи без його участі та участі заявниці, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник ВЧ НОМЕР_1 до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановеному законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті позову не подавав.

ОСОБА_2 в судове засідання 12.11.2024 р. не з`явилась. Під час розгляду справи 10.10.2024 р. пояснила, що, як мати ОСОБА_3 , підтримує заяву та просить її задовольнити, підтверджує всі фактичні дані, які зазначені ОСОБА_1 .

Представник Міністерства оборони України направив до суду пояснення, за змістом яких просить відмовити в задоволенні заяви через її недоведеність (а.с.50-54).

Розгляд справи за відсутності учасника узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 12.11.2024 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З досліджених судом письмових доказів встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісті № 2/3/1047 від 23.05.2024 р. (а.с.10), яким ОСОБА_1 сповіщена про зникнення її цивільного чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваного на військову службу за мобілізацією, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії рф проти України, в районі бойових дій поблизу нсп Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, зник безвісті 21.05.2024 року.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено під час судового рогляду мати зниклого безвісті ОСОБА_3 (а.с.6-8) підтвердила всі обставини, які викладені заявником, і які свідчать про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина.

За встановлених обставин, суд знаходить доведеним факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який зник безвісті 21.05.2024 року.

Оцінивши наведені обставини справи, у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1

Повний текст рішення складений 21 листопада 2024 року, у зв`язку з перебуванням судді в період з 19.11.2024 р. по 21.11.2024 р. в нарадчій кімнаті.

Керуючись ст. ст. 12, 293-294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий), заінтересовані особи - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), Міністерство Оборони України (м.Київ, пр.Повітрофлотський, 6, ) - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2014 року по 21.05.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2024 року.

Суддя О.В.Дмитрюк