Номер провадження: 22-ц/813/3406/24
Справа № 504/3332/22
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/3332/22

Номер провадження: 22-ц/813/3406/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,

- відповідач 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішенням суду, за апеляційною скаргою адвоката Островської Лілії Людвигівни, діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області ухвалене у складі судді Барвенка В.К. 22 травня 2023 року, повний текст рішення складений 22 травня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачі інфляційні втрати та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2012 року (справа № 1515/1876/12) яким задоволені позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором від 02.07.2007 року № 059-МКЦ/2007-840 у сумі 247 605,16 грн..

ТОВ «Консалт Солюшенс» обґрунтовує позовні вимоги тим, що за договором від 26.02.2020 року ПАТ «КБ «НАДРА» відступило товариству право вимоги за вищевказаним кредитним договором. 01.04.2020 р. ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області було замінено стягувача на ТОВ «Консалт Солюшенс». 16.10.2022 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення. Вказане рішення на час звернення з даним позовом відповідачами не виконано.

Між сторонами на підставі вказаного рішення виникло грошове зобов`язання, яке відповідачі не виконали, а тому у позивача є право на стягнення відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних в межах трирічного строку позовної давності.

Позиція відповідачів в суді першої інстанції

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не скористалися правом надати відзив, відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року задоволено вищевказану позовну заяву ТОВ «Консалт Солюшенс».

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» суму коштів у розмірі - 76 426,90 грн., яка складається з: - 54 142, 44 грн. - втрати від інфляції за період з березня 2019 року по лютий 2022 року; - 22 284,46 грн. - 3% річних за період з березня 2019 року по лютий 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» в рівних частках судовий збір в сумі 2 481 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» борг за кредитним договором від 02.07.2007 року № 059-МКЦ/2007-840, в сумі 247605,16 грн.

Рішення суду у теперішній час не виконано, тому підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України (а. с. 42 42 зворотна сторона).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Островська Лілія Людвигівна, діюча від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 .. Відповідачка не отримувала ухвалу про відкриття провадження, у судовому засіданні не була присутня, судову повістку не отримувала. У зв`язку з вказаним вона не могла зробити заяву про застосування строку позовної давності, про що робить таку заяву в апеляційному суді; 2) у період дії воєнного стану боржник звільняється від відповідальності за ст. 625 ЦК України (а. с. 62 - 67).

Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Консалт Солюшенс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ТОВ «Консалт Солюшенс», вказує на те, що: 1) строк позовної давності не було пропущено. Відповідно до ст. 625 ЦПК, у кредитора виникає право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. ТОВ «Консалт Солюшенс» здійснило розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період - з 24.09.2019 року до 24.02.2024 року; 3) виконання рішення суду та погашення заборгованості за кредитним договором є не правом Боржника, а його обов`язком.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Островської Лілії Людвигівни, діючої від імені ОСОБА_2 , на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року (а. с. 77 - 78).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 13.12.2023 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 13.12.2023 року доставлено до електронної скриньки адвоката Островської Л.Л., діючої від імені ОСОБА_2 (а. с. 80 зворотна сторона).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 13.12.2023 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 13.12.2023 року доставлено до електронної скриньки ТОВ «Консалт Солюшенс» (а. с. 81).

Відповідно до трекінга про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 останнє повернулося до апеляційного суду - 13 лютого 2024 року з відміткою пошти про те, що закінчився встановлений термін зберігання (а. с. 98).

Відповідно до трекінга про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_3 останнє повернулося до апеляційного суду - 13 лютого 2024 року з відміткою пошти про те, що закінчився встановлений термін зберігання (а. с. 99).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.06.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову (76 426,90 грн.) є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Островської Лілії Людвигівни, діючої від імені ОСОБА_2 , підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» борг за кредитним договором від 02.07.2007 року № 059-МКЦ/2007-840 в сумі 247 605,16 грн. (а. с. 7 7 зворотна сторона).

26.02.2020 р. між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Консалт Солюшенс» був укладений договір відступлення права вимоги (а. с. 17 20 зворотна сторона), у тому числі за кредитним договором, укладеним між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 (а. с. 9 11).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 р. замінено стягувача з - ПАТ «КБ «НАДРА» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі, що видав Комінтернівський районний суд Одеської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» кредитної заборгованості в сумі 247 605,16 грн. та судового збору 2 467,06 грн. (а. с. 8 8 зворотна сторона).

Матеріали справи не містять наданих позивачем доказів про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї повноважень представника вбачається, що адвокат Островська Лілія Людвигівна діє тільки від імені ОСОБА_2 . Таким чином, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволенні вимог до ОСОБА_2 ..

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі, та відхилення доводів відзиву на апеляційну скаргу

Знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не була сповіщена про судове засідання, призначене на 22.05.2023 року, оскільки у справі відсутні відповідні докази. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 374 ЦПК України, вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував те, що позивач подав позовну заяву зі спливом строку позовної заяви, колегія суддів відхиляє, виходячи з того, що з наданого позивачем розрахунку періоду стягнення вбачається, що інфляційні втрати та три відсотки річних розраховані за три роки, які передували зверненню до суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Натуральним зобов`язанням (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18).

Тлумачення першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України, з урахуванням принципу розумності свідчить, що:

- натуральним зобов`язання (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, оскільки боржник заявив про застосування позовної давності і яка застосована судом, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном;

- задавненим зобов`язанням є зобов`язання, в якому стосовно задавненої вимоги спливла позовна давність, кредитор не пред`являє в судовому порядку позову про захист задавненої вимоги і боржник відповідно не заявив про застосування до неї позовної давності;

- законодавець в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України передбачає заборону для зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності в задавненому зобов`язанні для охорони інтересів боржника. Сплив позовної давності при пред`явленій позовній вимозі кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності. Зарахування, яке є по своїй суті замінником належного виконання зобов`язання, не має створювати механізм обходу заборони передбаченої в пункті 4 частини першої статті 602 ЦК України. Така заборона стосується випадку, коли кредитор ініціює зарахування за задавненою вимогою. У такому разі кредитор за допомогою зарахування може обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору в межах пред`явленої позовної вимоги кредитором в судовому порядку про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, і яка дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності;

- очевидно, що аналогічний підхід для охорони інтересів боржника при задавненому зобов`язанні має бути й стосовно 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу в задавненому зобов`язанні. Пред`явлення кредитором, при існуванні задавненої вимоги, тільки позову про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат, дозволяє кредитору обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, і яка забезпечує можливість боржнику заявити про застосування до неї позовної давності. Тобто складається доволі нерозумна ситуація: зі спливом позовної давності і неможливістю захисту задавненої вимоги кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги і без можливості боржнику заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги;

- приватне право не може допускати ситуацію за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовну давність, а кредитору надає можливість обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

У справі № 285/3536/20, що переглядалася Верховним Судом (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі №285/3536/20), кредитор просив стягнути із відповідачів 3% річних на підставі статті 625 ЦК України від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту за період з 07 вересня 2017 року по 07 вересня 2019 року, при тому, що строк виконання зобов`язань за кредитними договорами було змінено і перебіг позовної давності щодо стягнення основної заборгованості розпочався у лютому 2009 року. Тобто, у даному випадку 3% річних були нараховані на задавнену вимогу, при цьому позову про стягнення задавненої вимоги (основної заборгованості) не було пред`явлено. Суд дійшов висновку, що оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовної давності, а кредитора - обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності, тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги. За таких обставин, у справі № 285/3536/20 у задоволенні позовних вимог було відмовлено в зв`язку з тим, що позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, допускається тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Аналогічні висновки покладені в основу судового рішення суду касаційної інстанції у справі № 554/9126/20 (провадження № 61-13760сво21), на яку посилається представник відповідачки у своїх запереченнях проти позову.

Наявність або відсутність у зобов`язання ознак натурального прямо впливає на можливість чи неможливість стягнення сум за ст. 625 ЦК України у межах 3-річної позовної давності до моменту пред`явлення позову.

Приватне право не може допускати ситуацію, за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги пред`являє тільки позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3 % річних та інфляційних втрат. Оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовної давності, а кредитора обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності. Тому кредитор, для охорони інтересів боржника, може пред`явити позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 слід відмовити у зв`язку з тим, що позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на задавнену вимогу, допускається тільки разом з пред`явленням позову про стягнення задавненої вимоги.

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув, дійшов хибного висновку про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 ..

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Островської Лілії Людвигівни, діючої від імені ОСОБА_2 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 за вищевказаного обґрунтування.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Островської Лілії Людвигівни, діючої від імені ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2023 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі рішенням суду, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе