Чортківський районний суд Тернопільської області
копія

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2024 року Справа № 608/2471/21
Номер провадження2-п/608/5/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача адвоката Манорик Г. Г.,
представника відповідача адвоката Квятковського Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON»заяву представника відповідача адвоката Квятковського Д. В. про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та розірвано шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), який був зареєстрований 12 липня 2019 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 214. Малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з батьком. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень. Рішення набрало законної сили 29 березня 2022 року.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Квятковський Д. В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідачка не була належним чином повідомленою про час та місце проведення судового розгляду вказаного позову та не повідомила про поважність причин неявки через наступні обставини. При поданні позовної заяви, позивачем було вказано зареєстроване місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , яке і є фактичним та зареєстрованим місцем проживання позивача та адресою, за якою сторони проживали, перебуваючи у шлюбі. Однак, на момент подання позовної заяви про розірвання шлюбу, сторони разом за вищевказаною адресою не проживали, разом з тим, позивачу було відоме фактичне місце проживання відповідачки, так як відповідачка за фактичним місцем проживання проживала разом з дочкою, куди позивач прибув та відібрав доньку у відповідачки. В подальшому, позивач подав позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з ним. Вважає, що позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, зазначив в позовній заяві зареєстроване місце проживання відповідачки, знаючи її фактичне місце проживання. Відповідно, ОСОБА_2 копію позовної заяви з додатками не отримувала, їй не було відомо про розгляд даної справи, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подати заперечення на позовну заяву та надати пояснення на час винесення рішення. Посилаючись на норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, просить скасувати заочне рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25.01.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 да ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначити справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Манорик Г. Г. подала письмове заперечення на вказану заяву представника відповідача. В запереченнях вказала на те, що пояснення та доводи відповідачки, наведені у заяві про перегляд заочного рішення повністю не відповідають дійсності, вказуючи, що відповідачка таким чином маніпулює та вводить суд в оману. Зазначає, що оскаржуване рішення винесено судом вже більше як два з половиною роки тому. Твердження відповідачки про те, що їй не було відомо про вказаний позов не відповідає дійсності, оскільки, позивач неодноразово повідомляв відповідачку про те, що подав позов про розірвання шлюбу і в телефонному режимі і особисто. Зокрема, він говорив їй про це 21 листопада 2021 року, коли разом з працівниками Бучацької поліції розшукував дочку, яку відповідачка залишила на сторонніх людей в нетверезому стані в місті Бучачі біля району автостанції. В позові була зазначена адреса місця реєстрації відповідачки, так як постійного місця проживання вона не мала. З часу винесення рішення, відповідачка не повернулась до позивача та дочки, не намагалась зберегти сім`ю, а проживала з іншими чоловіками в різних населених пунктах. Вказане підтверджується відповіддю на адвокатський запит ВП № 2 м. Бучач Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області. У вказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до працівників поліції з різних адрес проживання з заявами про вчинення домашнього насильства щодо неї, а також притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Крім того зазначає, що відповідач не повідомила суду поважність причин неявки в судові засідання, про які вона знала. А також нею не подано жодного належного доказу, якими відповідачка обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Зазначає, що примушувати перебувати у шлюбі позивача, є порушенням його права на свободу та особисту недоторканість та не допускається. За час розірвання шлюбу у позивача по справі склалося своє особисте життя. Позивач розцінює вказану заяву як ніщо інше як засіб з`ясування відносин, так як в суді перебуває провадження відносно відповідачки про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки.
В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Квятковський Д. В. заяву підтримує, просить задоволити з підстав наведених у ній.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Манорик Г. Г. заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.
Суд, розглянувши заяву, вислухавши представника відповідача адвоката Квятковського Д. В., представника позивача адвоката Манорик Г. Г., вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Судом встановлено, що заочним рішенням у справі №608/2471/21 розірвано шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), який був зареєстрований 12 липня 2019 року у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 214. Малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з батьком. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень. Рішення набрало законної сили 29 березня 2022 року.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до пп.1, 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування підстав для перегляду заочного рішення, представник відповідачки зазначив про те, що відповідачці не було відомо про розгляд вказаного позову, що позбавило її можливості подати свої заперечення щодо позову, зокрема, щодо визначення місця проживання дочки. Однак, доказів, які б підтверджували такі обставини суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідачці не було відомо про розгляд позову ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу. Зокрема, виходячи з того, що під час надання пояснень працівникам поліції, відповідачка ОСОБА_2 вказувала, що ОСОБА_1 її бувший чоловік.
Також, суд критично оцінює твердження представника відповідачки про те, що при винесенні оскаржуваного заочного рішення, не було належним чином та в повному обсязі встановлено та досліджено обставини, які є необхідними для об`єктивного вирішення спору, оскільки, письмових доказів на підтвердження таких обставин суду не надано.
Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин не подання відзиву, і докази про це.
Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто в цій частині зазначеної статті закріплено юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.
При цьому, суд звертає увагу, що для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність всіх підстав одночасно, таким чином для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.
Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення ( рішення від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.
Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що стороною відповідача не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про наявність підстав для скасування ухваленого заочного рішення.
Зазначені стороною відповідача обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині 1 ст. 288 ЦПК України.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною відповідача не доведена наявність істотних обставин, які поза розумним сумнівом спростовують обґрунтування позову, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, а тому заява відповідача про перегляд заочного рішення та його скасування є необґрунтованою, безпідставною та недоведеною, в зв`язку з чим, в її задоволенні слід відмовити.
Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Керуючись ст. ст. 259- 261, 284-289 Цивільного процесуального кодекс України, суд
Заяву представника відповідача адвоката Квятковського Д. В. про перегляд заочногорішення від 25.01.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Ухвала набрала законної сили «11» липня 2024 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №608/2471/21, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя Н. З. Коломієць