№566/403/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року селищі Млинів Рівненської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі : Подолець Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ТзОВ «ФК`КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2024 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання споживчого кредиту.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1952010 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

В свою чергу, ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 4000,00 гривень, дата надання кредиту - 25.05.2021 року, строк кредиту - 30 днів, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90 % в день.

Факт отримання коштів підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за №3066 від 30.11.2023 року, відповідно до якого 25.05.2021 року на картковий рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 гривень.

24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року, договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку, станом на 22.06.2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 13100,00 гривень, яка складається з :

- прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000,00 гривень;

- прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 9100,00 гривень.

Оскільки, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1952010 від 25.05.2021 року, у загальному розмірі 13100,00 гривень, а також понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору 2422,40 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 10500 гривень.

Ухвалою Млинівського районного суду від 11.04.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.37).

12 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з відзивом на позовну заяву, у якому зазначила, що після настання строку виконання зобов`язань у повному обсязі позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та неустойку, а мав право лише на стягнення сум, передбачених ст..625 ЦК України. Позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до неї, а саме в матеріалах справи відсутній оригінал договору про передання права вимоги та оригінали додаткових угод до цього договору, що виключає можливість впевнитися, що право вимоги до неї передавалося позивачу. В матеріалах справи відсутні оригінали кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів, не відомо яким чином нараховувались прострочення за відсотками, заборгованість за комісіями, звідки взялася сума тіла кредиту. Окрім того, представник відповідача не надав копії документів, які б могли бути підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі. Вважає, що розмір витрат на правову допомогу не доведений, документально не обгрунтований і не відповідає розумній необхідності таких витрат. Вважає, що зазначені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 гривень є завищеними та не є належним чином обгрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Просить частково відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.41)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с.38-39)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 17.07.2024 року не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.40)

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 25.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1952010 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту - 4000,00 гривень, дата надання кредиту - 25.05.2021 року, строк кредиту - 30 днів, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90 % в день.

Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується якщо клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п.1.4.2. договору).

Згідно з п.1.6.1. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 6280,00 гривень, за зниженою ставкою 4570 гривень.

За умовами п.2.1. кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів (п.5.1. договору). (а.с. 16-22).

Додатком № 1 до договору є графік платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1952010, згідно з яким дата повернення кредиту та нарахованих відсотків 24 червня 2021 року, сума кредиту 4000,00 гривень, проценти за користування кредитом 570,00 гривень, загальна вартість кредиту 4570 гривень. (а.с.12)

З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 направлено одноразовий ідентифікатор М475 на номер 437 25 травня 2021 року о 07:46:28. (а.с.31)

Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1952010, додаток № 1 до договору підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором М475 25 травня 2021 року. (а.с.12, 22)

Факт отримання коштів відповідачем у справі підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за №3066 від 30.11.2023 року, відповідно до якого 25.05.2021 року на картковий рахунок ОСОБА_1 за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 гривень. (а.с.13)

24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників від 24.12.2021 року та договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 23-26, 30).

10 січня 2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» надіслало ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. (а.с.27)

Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №1952010 встановлено, що станом на 22.06.2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 13100,00 гривень, яка складається з :прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 9100,00 гривень (а.с.29).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи, що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту.

Кредит відповідачу надано строком на 30 днів, дата повернення кредиту 24 червня 2021 року, доказів, що відбулася пролонгація договору №1952010 від 25 травня 2021 року, відповідно до його умов, матеріали справи не містять.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Сторони погодили, що строк кредиту становить 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту.

В межах визначеного договором строку кредитування, сума заборгованості відповідача за відсотками становить 2280,00 грн ((4000,00 грн / 100% х 1,90%) х 30 днів), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач також просить стягнути з відповідача 10 500,00 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду подано: копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, (а.с.10-11) копію акту про отримання правової допомоги від 15 липня 2024 року, (а.с.55) копію рахунку від 15 липня 2024 року №15.07.2024-72, (а.с.54) копію платіжної інструкції №31502 від 15 липня 2024 року на суму 10 500,00 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16).

Суд, оцінив співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи, складність справи, час, обсяг, ціну позову та значенням справи для сторони, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає, обґрунтованим і співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 280, 354, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ТзОВ «ФК`КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, місцезнаходження: 04080 м.Київ вул.Кирилівська,82, офіс 7) заборгованість за кредитним договором №1952010 від 25.05.2021 року у сумі 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 2280 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (, місцезнаходження: 04080 м.Київ вул.Кирилівська,82, офіс 7) витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (код , місцезнаходження: 04080 м.Київ вул.Кирилівська,82, офіс 7) судовий збір у розмірі 1161 (одна тисяча сто шістдесят одна) гривня 30 копійок.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Феськов