Провадження № 4-с/752/55/24
У Х В А Л А

Іменем України

21.11.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевська І.О.,

за участю секретаря Овдій-Барандич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Кедика Ярослава Богдановича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із скаргою на бездіяльність державного виконавця Кедика Ярослава Богдановича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за якою просить зобов`язати державного виконавця вчинити певні дії щодо розшуку боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

В обгрунтування скарги зазначає про те, що в Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 17.03.2020 у справі №752/20273/17, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 9 500,00 доларів США. 13.05.2020р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження, а також того ж дня винесено постанову про арешт коштів та майна боржника. Крім того, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлено постанову за місцем роботи боржника. Державним виконавцем здійснювався вихід за адресою боржника, однак двері ніхто не відкрив. 14.12.2020р. державним виконавцем направлено запит до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Київського міського бюро технічної інвентаризації для надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстровано за боржником. 21.10.2021р. винесено постанову про арешт коштів боржника. 21.07.2023р. направлено платіжну інструкцію на списання коштів з карткового рахунку боржника та згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» платіжна інструкція повернути без виконання. 25.07.2023р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 05.09.2023р., 07.11.2023р. державним виконавцем направлено до АТ КБ «Приватбанк» платіжні інструкції на списання коштів з карткових рахунків боржника. Станом на 07.11.2023р. боржник не працює та не перебуває на пенсійному обліку, не має відкритих рахунків у банківських установах, транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Станом на 17.11.2023р. боржника не було розшукано, а тому, на думку заявника, дії, вчинені державним виконавцем, є недостатніми для досягнення позитивного результату у виконавчому провадженні, з огляду на що заявлена скарга.

Ухвалою суду від 21.03.2024р. витребовувались від Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1.

Станом на день розгляду скарги копії матеріалів виконавчого провадження не надійшли.

У судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились.

Від представника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали скарги та справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 129-1 Конституції України та у відповідності до ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій,

визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26.11.2019р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики позовні вимоги задоволені, стягнуто з відповідача на користь позивача 9 500,00 доларів США, а також 2 531,75 грн. судового збору.

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 10.11.2023р. №58573/3.2-23 вбачається, що згідно інформації, наданої Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що у Відділі на виконанні перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 17.03.2020р. у справі №752/20273/17, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 9 500,00 доларів США. 13.05.2020р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження, а також того ж дня винесено постанову про арешт коштів та майна боржника, відомості про який внесено до реєстрів обтяжень об`єктів нерухомого майна. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник працює за трудовим договором у ТОВ «ЮК ПІК», 01.07.2020р. на підставі встановлено інформації державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, направлено постанову за місцем

роботи боржника. 28.07.2020р. згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ встановлено, що інформація про транспортні засоби, які зареєстровані за боржником, відсутня. Державним виконавцем здійснювався неодноразовий вихід за адресою боржника, однак двері ніхто не відкрив, таким чином здійснювати перевірку майнового стану та місцезнаходження боржника виявилось неможливим, про що складено акт державного виконавця. 14.12.2020р. державним виконавцем направлено запит до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Київського міського бюро технічної інвентаризації для надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстровано за боржником. 21.10.2021р. винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно розрахунку заборгованості за період з вересня 2020 року по лютий 2022 на депозитний рахунок Відділу надходили кошти в розмірі 15 859,51 грн., які перераховані на банківські рахунки стягувача. 17.05.2023р. згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ транспортні засоби за боржником не зареєстровані та боржник не має відкритих рахунків у банківських установах згідно відповіді Державної фіскальної служби України. 21.07.2023р. направлено платіжну інструкцію на списання коштів з карткового рахунку боржника та згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» платіжна інструкція повернути без виконання. 25.07.2023р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 05.09.2023р., 07.11.2023р. державним виконавцем направлено до АТ КБ «Приватбанк» платіжні інструкції на списання коштів з карткових рахунків боржника. Станом на 07.11.2023р. боржник не працює та не перебуває на пенсійному обліку, не має відкритих рахунків у банківських установах, транспортні засоби за боржником не зареєстровані

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, заявник вказує про те, що державний виконавець не вчинив достатніх дій для позитивного результату у виконавчому провадженні, а тому просить зобов`язати його вчинити певні дії щодо розшуку боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшуку боржника або дитини.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Разом з тим, заявником не зазначено у скарзі, які дії державний виконавець зобов`язаний був зробити згідно Закону, однак не вчинив їй, у чому проявляється бездіяльність державного виконавця.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості що узгоджується також зі статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, народних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 2, 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України).

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Україною ратифіковано 17.07.1997, а, отже, з цього моменту застосування її положень та практики ЄСПЛ є пріоритетним завданням адаптації національного законодавства України, в тому числі шляхом здійснення правосуддя керуючись цими міжнародними актами.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин та на підставі наведених вище норм закону слід відмовити в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Кедика Ярослава Богдановича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 21.11.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська