Справа № 509/5184/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 р. позивач звернувся із вищевказаним позовом до Овідіопольського районного суду Одеської області, обґрунтовує свої вимоги тим, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 р. по справі №521/22246/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя затверджено мирову угоду, згідно з умовами якої крім іншого ОСОБА_3 зобов`язана сплатити ОСОБА_1 у строк до 01.09.2021 р. кошти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США.

Станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду ОСОБА_3 свої зобов`язання не виконала, тому в своєму позові він просить стягнути на підставі вищевказаної ухвали суду заборгованість в сумі 1500 доларів США, що в еквіваленті на момент його звернення складає 61876,2 грн. та на підставі ст.625 ЦК України 3% річних за три роки прострочки з 01.09.2021 р. по 01.09.2024 р. в сумі 135 доларів США, що в еквіваленті на момент його звернення складає 5568, 858 грн.

02.10.2024 р. відповідач надав суду свій відзив на позовні вимоги, в якому зазначив, що позивач мав звернутись до виконавчої служби для примусового виконання ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 р., натомість він обрав спосіб захисту своїх прав не передбачений законом, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

05.11.2024 р. від позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25.10.2024 р., в якому зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі не визначено боржника та стягувача, на зазначено місце проживання. Також резолютивна частина рішення не передбачає заходи примусового виконання рішень. Крім того, позивач просить долучити до матеріалів справи також заяву позивача до Малиновського районного суду м. Одеси про виправлення описки, в який просить суд привести мирову угоду у відповідності до вимог "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, його представник просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з наступним.

Згідно зі ч.1 ст.11 Цивільного Кодексу Укрїни, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно зі ст. 208 ЦПК України,виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України"Про виконавче провадження".У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 р. по справі № 521/22246/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя затверджено мирову угоду, згідно з умовами якої ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) зобов`язана сплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у строк до 01.09.2021 р. кошти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.09.2024 р. постановлено виправити описку, допущену в ухвалі Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 року по цивільній справі № 521/22246/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а саме: виправити слово « ОСОБА_3 » на слово « ОСОБА_3 », слово « ОСОБА_3 » на слово « ОСОБА_3 », слово « ОСОБА_3 » на слово « ОСОБА_3 » по тексту ухвали.

В жовтні 2024 р. позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. із заявою про примусове виконання ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2021 р. по справі № 521/22246/20 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя про затвердження мирової угоди,

25.10.2024 р. приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. прийняв повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначив, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі не визначено боржника та стягувача, на зазначено місце проживання. Також резолютивна частина рішення не передбачає заходи примусового виконання рішень.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про виправлення описки, в якій просить суд привести мирову угоду у відповідності до вимог "Про виконавче провадження".

Отже, вищенаведені дії відповідача свідчать про те, що він намагається одночасно виконати ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 24.09.2024 р. про затвердження мирової угоди щодо стягнення 1500 доларів США у примусовому порядку та стягнути цю ж саму суму у позовному проваджені, що неприпустимо, оскільки в силу ч.3 ст.208 ЦПК України, у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно з п.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно із правовою позицією, викладеною в Постанові Судової палати в цивільних справах ВСУ від 2 березня 2016 року по справі №6-2491цс15, з рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦКУкраїни, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. При цьому частина п`ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Враховуючи те, що позивач обрав спосіб захисту своїх прав не передбачений законом, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,158,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко