Провадження № 2-о/201/43/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Тоцькій Л.В.,

адвоката Грачова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лушкіна Оксана Володимирівна, ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 , яка проживала в квартирі АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру, тому заявниця як племінниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її рідна сестра, ОСОБА_4 , відмовилася від прийняття спадщини.

По приїзду до м. Нікополь Дніпропетровський області заявниця з`ясувала, що квартира тітки зачинена, її поховали чужі люди.

Оскільки свідоцтво про народження батька заявниці знаходиться в квартирі тітки, до якої доступу немає, а нотаріус запропонувала заявниці подати документи, які підтверджують факт споріднення зі спадкодавцем, то просить суд встановити факт родинних відносин з ОСОБА_3 як тітки і племінниці. Даний факт необхідно встановити для одержання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заяву підтримала, просить задовольнити. Пояснила, що її батько та тітка - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилися в м. Актюбінськ Казахської СРСР. Свідоцтво про народження батька зберігалося в тітчиній квартирі, рівно як і інші родинні документи, фотографії. Після введення в Україні воєнного стану до тітки заявниця не їздила, але їй дзвонила. На день народження, в березні 2023р., тітка її привітала телефоном, а її сина ні, тому заявниця стала їй телефонувати впродовж квітня-травня 2023р., але слухавку ніхто не брав. Тоді вона звернулася до поліції і їй повідомили, що тітка померла. Приїхавши до Нікополя, заявниця виявила, що квартира тітки замкнена. З`ясувала, що тітку поховав якийсь чоловік. Відшукала його номер телефону, зателефонувала йому, той пояснив, що тітку поховав, за що йому мають бути вдячні, і більше на зв`язок не виходив, ключі від тітчиної квартири не передав. Вже із витребуваних судом документів вона з`ясувала, що тітка в 2014р. склала заповіт на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а в 2019р. з ОСОБА_2 уклала спадковий договір. За життя тітка нічого про це не розповідала, то заявниця має сумнів стосовно дійсності заповіту та договору, зараз хоче отримати ключі від тітчиної квартири, забрати звідти сімейні фото та документи, а надалі буде вирішувати питання стосовно права власності на спадкову квартиру.

Суд, вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів, з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина1 статті 5 ЦПК України).

Слід зазначити, що суд розглядає справи про встановлення фактів, перерахованих в ч. 1 ст 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (на даний час редакція ЦПК України від 03.10.2017), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Також, пунктом 2 вказаної вище постанови рекомендовано судам, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (абз.3 п. 3 цієї постанови).

Таким чином, Пленум Верховного Суду України вказав, що, незважаючи на те, що суди мають право встановлювати юридичні факти, але при цьому вони повинні керуватися або законами, або підзаконними актами, якими керуються сторони правовідносин у позасудовому порядку. У судовому засіданні обов`язок доказування настання юридичного факту належить заявнику.

Впродовж розгляду справи встановлено, що спадкодавець 28.10.2014р. склала заповіт, яким заповідала належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а 24.09.2019р. між спадкодавцем та ОСОБА_2 укладено спадковий договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Метою встановлення факту родинних відносин заявник зазначає отримання ключів від квартири, розпорядження предметами, які там знаходяться, тобто розпорядження майном, на яке відкрилася спадщина, і отримання свідоцтва про право на спадщину (позов, а.с.3), не погоджується із заповітом ОСОБА_3 на користь іншої особи та спадковим договором, які наразі не визнані недійсними, тобто переслідує майновий інтерес.

Зважаючи на наведені вище положення законодавства, враховуючи обставини встановлені у судовому засіданні, мету заявника, суддя вважає, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження.

Отже, заявниця не позбавлена можливості захистити свій правомірний інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства, а отже, обраний нею порядок захисту, у встановленні факту родинних відносин не відповідає визначеним процедурам судової діяльності з відправлення правосуддя під час розгляду справ окремого провадження.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст.315 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає необхідним залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду та роз`яснити заявнику, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,5,186,294,258-261,315-318,353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лушкіна Оксана Володимирівна, ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Повний текст ухвали буде складено впродовж 5 днів.

Суддя : Д.О. Покопцева