справа № 165/3127/24
провадження № 2/165/610/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 липня 2024 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Гайворонський О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності,

встановив:

09 липня 2024 року автоматизованим розподілом вказану цивільну справу призначено до розгляду судді Ушакову М.М.

Після задоволення заяви про самовідвід судді, справа 15.07.2024 повторним авторозподілом призначена до розгляду судді Гайворонському О.В.

Ознайомившись зі змістом позову та доданими матеріалами, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175, ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач зазначив ціну позову в розмірі 1652349,00 гривень.

Відповідно до п.п.1, 2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно із пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Так, згідно із ст.3 вказаного Закону незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Тобто, ціна позову повинна бути визначена на момент пред`явлення позову з урахування грошової оцінки - об`єктивної ринкової вартості об`єкта.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Однак, в позовній заяві не вказано ціну позову, яка відповідає вартості спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної вартості відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку майна.

Оскільки до позовної заяви не долучено звітів про оцінку спірного майна, а додані позивачем документи (довідки про оціночну вартість) не визначають дійсну вартість нерухомого майна, це позбавляє суд можливості перевірити правильність визначення ціни позову і розміру судового збору.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги майнового характеру та п`ять вимог немайнового характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява ОСОБА_1 , що подана її представником ОСОБА_3 , містить п`ять вимог немайнового характеру (визнання спільною сумісною власністю подружжя п`яти одиниць майна) та вимоги майнового характеру (виділ майна із складу спільного майна подружжя та визнання права особистої приватної власності).

З урахуванням наведеного, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 1211 грн 20 коп. за кожну вимогу немайнового характеру на загальну суму 6056 (1211,20 грн. х 5), надавши суду оригінали квитанції про сплату судового збору.

До позовної заяви додано ксерокопію квитанції №98 від 10.05.2024 про сплату судового збору в сумі 9084,00 грн. та ксерокопію квитанції №84 від 18.06.2024 про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Разом з тим, перевіркою зарахування судового збору до спецфонду Державного бюджету України встановлено, що вказана у квитанції №98 від 10.05.2024 сума судового збору 9084,00 грн. сплачена за подання позову у іншій цивільній справі, а саме №165/2374/24 (провадження №2/165/527/24).

Крім того, у вказаній цивільній справі 17 червня 2024 року постановлена ухвала про повернення позову та повернення позивачу судового збору в розмірі 9084,00 грн. згідно квитанції №98 від 10.05.2024. Це судове рішення набрало законної сили та відповідно до ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки свідчать про невідповідність поданої позовної заяви вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.175, ст.177, ст.185 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, поділ спільного майна та визнання права особистої приватної власності, залишити без руху.

Запропонувати позивачу способи усунення недоліків, а саме: подати докази про дійсну вартість спірного майна (висновок (звіт) про оцінку майна); зазначити ціну позову з урахуванням дійсної вартості нерухомого майна; надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону) щодо вимог майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб,додати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. та запропонувати доплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру в сумі 4844,80 грн.

Надати позивачеві строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення її недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ГАЙВОРОНСЬКИЙ