Справа №639/2892/24
Провадження №2/639/1126/24
18 листопада 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Баркової Н. В.,
за участю секретаря Кобзар І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 , і просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла за розмірі 9 384,08 грн. за період з 01.03.2023 року по 18.05.2024 року, аліменти стягуються на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2010 року по справі №2-3387/10.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2010 року з нього стягуються на користь відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 11.05.2010 року і до досягнення повнолітнього віку дітей. На підставі даного рішення 17.11.2010 видано виконавчий лист №2-3387, який був пред`явлений до виконання.На день присудження аліментів позивач працював і отримував заробітну плату. Однак, з травня 2011 року, на ґрунті розриву відносин з дружиною його стан здоров`я погіршувався з кожним днем, та з цього періоду він став інвалідом 3 групи. Йому було призначено пенсію по інвалідності. В подальшому позивач перебував в депресивному стані, що негативно відобразилося на стані здоров`я та в травні 2015 року йому було встановлено 2 групу інвалідності. Згідно з Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №975473 ОСОБА_1 був оглянутий повторно, та 2 група інвалідності з 19.03.2019 року (причина інвалідності - загальне захворювання) встановлена безстроково.В зв`язку з погіршенням стану здоров`я та неможливістю додатково працювати значно погіршився і матеріальний стан позивача, який постійно перебуває на лікуванні, потребує стороннього догляду. З березня 2023 року пенсія позивача складає 4405,05 грн., якої навіть не вистачає на його утримання. Посилаючись на викладені обставини та вимоги законодавства, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 9 384,08 грн., узв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 27.05.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Призначено підготовче засідання.
18.07.2024 року ухвалою суду підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.
В останнє судове засідання 18.11.2024 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи, позов підтримав.
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у підготовче та судові засідання не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, подала заяву в довільній формі, в якій не просила проводити розгляд справи в її відсутність, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх спільних малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2010 року і до досягнення повнолітнього віку дітей (а.с. 12).

Між тим, відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами, складеного державним виконавцем Холодногірсько-Новобаврського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові від 20.05.2024 року за період з березня 2023 року і станом на 18.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 9 384,08 грн. Як вбачається з вказаного розрахунку, боржником сплачені з березня 2023 року по лютий 2024 року включно аліменти в розмірі 2202, 52 грн. на місяць, а з березня по травень 2024 року в розмірі 2385, 14 грн. на місяць. (а.с. 14-15).

ПозивачуОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності з 19.03.2019 року безстроково за загальним захворюванням, що підтверджується Довідкою до акта МСЕК №975473 серії 12ААА, якою позивачу рекомендована легка праця без психоемоційних навантажень, визначено стан лікування ПНД 16 (а.с.10).

Згідно з довідкою про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії з урахуванням відрахувань по постанові від 05.04.2018 ВП №43090328 ОСОБА_1 за період з 01.03.2023 по 31.05.2024 року фактично отримав 33585,15 грн. пенсії, відраховано з пенсії 33585, 66 грн., загальна сума нарахованої пенсії становить 67171,47 грн. (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII року, ратифіковано «Конвенцію про права дитини», ст. 3 якої визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника визначений ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Абзацом 4 ч.2 даної статті визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в розмірах в 2023 році: з 1 січня 2 833,00 гривень, з 1 липня 2 969,00 гривень, з 1 грудня 3 040,00 гривень; в 2024 році: з 1 січня 3 040,00 гривень, з 1 липня 3 186,00 гривень, з 1 грудня 3 253,00 гривень

Отже відповідно до вимог законодавства, з пенсії платника аліментів не може бути відраховано більше 50% її розміру. Половина пенсії ОСОБА_1 за інвалідністю відраховується на виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Між тим заборгованість позивача по сплаті аліментів,яка виникла за період з 01.03.2023 року по 18.05.2024 року, складає лише 9 384,08 грн., в іншій частині позивачем регулярно сплачуються аліменти. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не подала відзиву з відповідними запереченнями та доказами, які б спростували встановлені в судовому засіданні обставини,суд дійшов висновку, що стан здоров`я позивача та його матеріальний стан є тими чинниками, що мають істотне значення і відповідно до закону виступають підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментамиза період з 01.03.2023 року по 18.05.2024 року в розмірі 9 384,08 грн., які стягуються на утримання дітей на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2010 року по справі №2-3387/10

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно п.п. 3, 9 ч.1 ст. 6 до Закону України «Про судовий збір» сторони по справі звільнені від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 264, 265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України, ст.ст. 182, 192, 197 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2010 року по справі №2-3387/10 в розмірі 9 384,08 грн., яка виникла за період з 01.03.2023 року по 18.05.2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 25.11.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова