Справа № 152/784/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни

в інтересах ОСОБА_1

до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області

вимоги позивача: про визнання в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою

сторони в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача звернулася до суду з цим позовом та вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 0,35 га, яка знаходиться на території колишньої Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, цільове призначення якої - для розширення особистого підсобного господарства. Єдиною спадоємицею майна померлого ОСОБА_3 є його дружина - позивачка. Спадкове майно частково оформлено спадкоємцем у встановленому законодавством порядку, зокрема, грошові внески з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігаються в Покутинській філії Шаргородського відділення Ощадбанку №2914/047 на особовому рахунку № НОМЕР_1 , і в Калитинській філії Шаргородського відділення Ощадбанку №2914/019 на особових рахунках № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , а також на транспортний засіб ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_4 . Позивачка звернулася до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,35 га, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що не було подано документу, який посвідчує право власності спадкодавця на майно. Наразі законодавцем процедура нотаріального оформлення спадкування права постійного користування землею відсутня. Представник позивачки просила визнати за позивачкою, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право постійного користування землею для розширення особистого підсобного господарства, площею 0,35 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН від 16 липня 2001 року, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №38 (а.с.2-5).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивачки надала копію паспорта позивачки, копію свідоцтва про одруження, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копію свідоцтва про право на спадщину за законом, копію державного акта на право постійного користування землею, копію постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копію листа відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Разом з позовною заявою представником позивачки подано клопотання, в якому вона просила витребувати у державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №715/04, відкриту після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

5. 3 червня 2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за відсутності представника виконавчого комітету Джуринської сільської ради, заперечень щодо позову не має (а.с.22).

6. 21 червня 2024 року від представника позивачки адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшло клопотання, в якому вона просила підготовче засідання провести у відсутність позивача та її представника, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.24).

7. 16 липня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просилапідготовче засідання провести без участі позивачки та її представника, не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.49).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 24 червня 2024 року відзив на позовну заяву та зобов`язано державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. в строк до 24 червня 2024 року надати Шаргородському районному суду копію спадкової справи №715/04, відкритої після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.21).

9. Копію позовної заяви з додатками були надіслано представником позивача відповідачу через електронний кабінет користувача ЄСІТС 27 травня 2024 року (а.с.15).

10. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

11. Згідно з частиною першою та четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

12. Встановивши наявність законних підстав для задоволення цього позову, а також те, що визнання відповідачем цього позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до положень статтей 200, 206 ЦПК України ухвалює це рішення за результатами підготовчого провадження.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

13. Відповідно до копії паспорта, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.6-7).

14. Згідно з копією свідоцтва про одруження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 14 березня 1971 року у Калитинській сільській раді Шаргородського району Вінницької області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.8).

15. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області (а.с.9).

16. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 серпня 2005 року, після смерті ОСОБА_2 спадкове майно, що складається з грошових внесків з нарахованими відсотками та компенсацією прийняла позивачка (а.с.10).

17. Згідно з копією державного акту на право постійного користування землею серії ВН, ОСОБА_3 на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської Ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року була надана у постійне користування земельна ділянка, площею 0,35 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Калитинської сільської ради, для розширення особистого підсобного господарства (а.с.11).

18. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. №156/02-32 від 27 березня 2024 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.12).

19. Як видно з копії відповіді відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Вінницькій області станом на 1 січня 2024 року становить 28570,38 грн з гектар (а.с.13).

20. Згідно з копією спадкової справи №715/04 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка заведена та закінчена Шаргородською державною нотаріальною конторою10 вересня 2004 року, 10 вересня 2004 року та 22 серпня 2005 року позивачка звернулася до Шаргородської державної нотаріальної контори із заявами, в яких просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .. Також повідомила, що спадкоємцями за законом є діти померлого: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які 30 серпня 2004 року та 31 серпня 2004 року подали до Шаргородської державної нотаріальної контори заяви, в яких вказали, що спадщини після смерті батька не приймають і на неї не претендують, від обов`язкової частки в спадщині відмовляються. 10 вересня 2004 року та 22 серпня 2005 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори позивачці були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.33-47).

21. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

22. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

23. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

24. Предметом спору у даній справі є визнання за позивачкою права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування. Підставою є відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням позивачкою документу, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

25. Згідно з статтею 7 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, для ведення особистого підсобного господарства.

26. Відповідно до статті 19 ЗК України, сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, для особистого підсобного господарства.

27. Статтею 23 ЗК України передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

28. Згідно з статтею 56 ЗК України, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. За бажанням громадян їм додатково можуть надаватися земельні ділянки у користування. Загальна площа цих ділянок не повинна перевищувати 1 гектара.

29. Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України, (станом на 1 січня 2002 року), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

30. Згідно з правовою позицією Великої Палати Верхового Суду, що висловлена у постанові від 5 листопада 2019 року по справі № 906/392/18, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 1 січня 2002 року, не втрачається внаслідок його непереоформлення користувачем. Право постійного користування земельною ділянкою зберігається за таким користувачем до приведення прав і обов`язків щодо вказаної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з передбачених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року підстав, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

31. Статті 27 і 114 ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, а також стаття 141 ЗК України від 25 жовтня 2001 року не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

32. Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

33. У Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 р. №5-рп(справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що у ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року була регламентована така форма володіння землею, як довічне успадковуване володіння. ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної та приватної власності громадян на землю (зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення сільського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (стаття 6)). Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з непереоформленням правового титулу. Конституційний Суд України вважав, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01 січня 2008 року, потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України. У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку.

34. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення: пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року N 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. З огляду на викладене, особа, яка користується земельною ділянкою на праві постійного користування за Законом не може бути позбавлена права на таке користування.

35. Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідносин щодо права постійного користування землею.

36. Тому, із урахуванням зазначених вище вимог, право постійного користування земельною ділянкою відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

37. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 15, 16, 1219 ЦК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання в порядку спадкування за законом права постійного користування землею задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покутино Шаргородського району Вінницької області, право постійного користування землею для розширення особистого підсобного господарства, площею 0,35 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ВН від 16 липня 2001 року, виданого на підставі рішення 11 сесії 3 скликання Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 4 грудня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №38.

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_5 , ід.№ НОМЕР_6 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі ордеру серії АА № 1442858 від 13 травня 2024 року.

Відповідач: Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Заводська, 2, с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА