Справа № 461/6792/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1189/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Львів

Справа № 461/6792/18

Провадження № 22ц/811/1189/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на ухвалу Галицького районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 14 березня 2024 року у складі судді Зубачик Н.Б. у справі за заявою ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

5 березня 2024 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача АТ «Ідея Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №461/6792/18, виданого Галицьким районним судом м.Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року на його правонаступника - ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року задоволено позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виконання рішення суду Галицьким районним судом видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП №65436787). Зазначає, що 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року в сумі 345 303,26 грн. Зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Стверджує, що станом на день подання заяви до суду рішення Галицького районного суду м. Львова по справі №461/6792/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь AT «Ідея Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не виконано. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Шовкун Н.І. про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалу суду оскаржує ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. Вказує, що рішенням Галицького районного суду м. Львовавід 12 листопада 2018 року у справі № 461/6792/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 220.180.72907 від 20 вересня 2016 року в розмірі 156 606, 75 грн., яка складається з: основного бору (92 758,14 грн.), простроченого боргу (15 185,20 грн.), прострочених процентів (13 450,45 грн.), строкових процентів (58,82 грн.), нарахованої плати за обслуговування кредиту (3 685,26 грн.), простроченої плати за обслуговування кредиту (30 968,88 грн.), інших штрафних санкцій (500 грн.) та 2 349, 10 грн. судового збору. 15 березня 2019 року на виконання вказаного рішення суду Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № 220.180.72907 від 20 вересня 2016 року в розмірі 156 606, 75 грн. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Новомосковському відділі державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в період з 17 травня 2021 року по 16 червня 2021 року. 16 червня 2021 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ромашиним О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 220.180.72907 від 20 вересня 2016 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Зазначає, що згідно із п. 2.1. договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в друкованому Реєстрі боржників (додаток № 2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання - передачі Реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 3) АТ «Ідея Банк» ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Стверджує, що відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 220.180.72907 від 20 вересня 2016 року в сумі 345 303,26 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТзОВ «ФК ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в день підписання сторонами друкованого Реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього договору. Вказує, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року у справі № 461/6792/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», залишається не виконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду. Вказує, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом судова повістка без вручення адресату повернута до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Інші у часники справи повідомлені судом про час та місце розгляду справи за наявними в матеріалах справи електронними адресами, які вони, зокрема, самі вказали, доставлені адресатам.

Учасники справи поінформовані, що вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою сторінки суду: Web: http://lva.court.gov.ua.

Заявник сам ініціював розгляд справи у суді. Він має цікавитися станом розгляду справи. Його не можна вважати таким, що не повідомлений про час та місце розгляду справи.

Встановивши відсутність поважних причин неявки учасників справи в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів прийшла до висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи згідно із ч.2 ст. 372 ЦПК України; та ухвалила проводити розгляд справи у відсутності її учасників.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4 і 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 12 листопада 2018 року задоволено позов АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року в розмірі 156 606,75 грн. і 2 349, 10 грн. судового збору.

17 травня 2021 року Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито ВП №65436787 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором.

Станом на 14 березня 2024 ВП №65436787 є завершеним, що стверджується відомостями з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Судом встановлено, що 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно із п.2.1 договору факторингу №17112023 від 17 листопада 2023 року, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.2. цього договору визначено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17112023 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z20.180.72907 від 20 вересня 2016 року в сумі 345 303,26 грн.

Оскаржувана ухвала мотивована наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 1 та ч.2 ст.442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята зазначеної норми).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 цього Закону.

Стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 2 ч.1 ст. 40 цього Закону).

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» регулює питання відновлення виконавчого провадження.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після закриття виконавчого провадження. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У постанові Верховного Суду від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 цього Кодексу. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац 2, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Встановлено, що 17 травня 2021 року Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито ВП №65436787 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором, однак станом на 14 березня 2024 року вказане виконавче провадження є завершеним.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки, заявник звернувся до суду із заявою на стадії, коли виконавче провадження було завершено. ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не наведено підстав для його відновлення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскарженої ухвали не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено і підписано 19 листопада 2024 року.

Головуючий -______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк