КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 листопада 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/8277/23

Головуючий у першій інстанції - Букіна О.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12858/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 1073, 60 грн. (а.с. 106-113).

Не погодившись з рішенням районного суду, 30 травня 2024 року ОСОБА_1 направив безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу у порядку ст. 355 ЦПК України (а.с. 116-130).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року витребувано матеріали цивільної справи (а.с. 135).

15 серпня 2024 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 26 серпня 2024 року передана судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали для сплати судового збору (а.с. 140-141).

Апелянту на виконання вимог вказаної ухвали необхідно було направити на адресу Київського апеляційного суду платіжний документ про доплату судового збору у розмірі 399,20 грн. та нову редакцію апеляційної скарги з зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника разом з копіями скарги та доданими до неї письмовими матеріалами.

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року копію ухвали для виконання було направлено ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_1 ВЧ НОМЕР_1 , яка була зазначена в апеляційній скарзі(а.с. 142).

20 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 повернулася поштова кореспонденція без вручення з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 143-144).

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 23 вересня 2024 року зазначену вище копію ухвали для виконання було повторно направлено на поштову адресу апелянта (а.с. 145).

24 жовтня 2024 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 повернулася поштова кореспонденція без вручення з відміткою працівників пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 146-147).

Крім того, як вбачається зі змісту телефонограми від 25 жовтня 2024 року, складеної секретарем судового засідання Дячук І.М. , 25 жовтня 2024 року о 16 год. 35 хв. на номер телефону НОМЕР_2 було здійснено дзвінок та повідомлено ОСОБА_1 про те, що апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів (а.с. 148).

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Київського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року в приміщенні Київського апеляційного суду, про що в матеріалах справи міститься розписка (а.с. 149).

Відтак, останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги було 11 листопада 2024 року, проте, станом на 22 листопада2024 року недоліки апеляційної скарги апелянтом не було усунуто, не подано до суду квитанції про доплату судового збору та нової редакції апеляційної скарги з зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника разом з копіями скарги та доданими до неї письмовими матеріалами.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у тому числі цікавиться рухом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення скарги. Тому з метою повернення сплаченої суми судового збору за подачу апеляційної скарги, особа, яка його сплатила, має подати відповідне клопотання.

Керуючись ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова