ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7836/24 Справа № 172/2159/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року у цивільній справі за заявою Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, де боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року Дніпровська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 172/2159/23, де рішенням суду від 09 січня 2024 року, яке набрало законної сили, позов заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоди, заподіяну державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 498 328,26 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що за ст.12 ЗУ Про виконавче провадження встановлений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, де стягувачем є держава або державний орган, протягом трьох місяців. Враховуючи, що виконавчий лист виданий судом лише 24 квітня 2024 року, тоді як строк пред`явлення закінчувався 09 травня 2024 року, а Дніпровською спеціалізованою прокуратурою отримано цей виконавчий лист аж 30 травня 2024 року, тобто, з пропуском встановленого строку, тому заявник вважає, що причини пропуску строку для подачі виконавчого листа № 172/2159/23 до виконання є поважними та підлягають поновленню (а.с.66,67).

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 79,80).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магера В.В. подав безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у червні 2024 року в системі Електронний суд апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи. Зазначає, що на суд покладений ч.4 ст. 431 ЦПК України обв`язок щодо надіслання копії виконавчого документу стягувачу через електронний кабінет протягом п`яти днів після набрання судовим рішення законної сили, чого зроблено не було. Тому пропуск встановленого строку відбувся не з вини стягувача, враховуючи, що суд першої інстанції видав виконавчий лист лише 24 квітня 2024 року, тобто, не в межах встановлених п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили, що і потягло пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. Таким чином, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції із задоволенням заяви стягувача у повному обсязі (а.с. 83-88).

Інші учасники судового процесу, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали, та, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог заявника з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні заяву про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявником поважних причин реєстрації вказаної кореспонденції більше ніж через місяць після отримання не наведено. За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

У відповідності до ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З матеріалів справи колегією суду встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду, заподіяну державі внаслідок вчинених кримінальних правопорушень у розмірі 498 328,26 грн та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2147,20 грн (а.с.47-51).

Згідно довідок про доставку електронного листа (а.с.52,53) встановлено, що 09 січня 2024 року рішення суду доставлено до електронної скриньки одержувачу ОСОБА_2 та Луганській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону.

Колегія суддів відзначає, що зазначені довідки суду не містять підпису відповідальної особи, що підтверджувало б дійсну відповідальність співробітника суду про таке направлення судового рішення.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження направлення судового рішення судом як засобами поштового зв`язку, так і в електронному вигляді, як це передбачено ст. 272 ЦПК України, зокрема, на адресу військової частини, в інтересах якої і виступала прокуратура, враховуючи, що рішення суду ухвалювалось без виклику сторін у справі, без технічної фіксації судового процесу та за відсутності учасників справи у відповідності до протоколу судового засідання від 12 червня 2024 року (а.с.78).

Натомість, 21 березня 2024 року судом першої інстанції зареєстрована заява про видачу виконавчих листів у справі, підписана Заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магерою В.В. (а.с.56), яка датована прокуратурою 26 лютого 2024 року за вихідним №5-4-1462ВИХ-24.

З цього встановлено, що суд першої інстанції зареєстрував зазначену заяву майже через місяць після дати виходу цього документу з прокуратури.

24 квітня 2024 року, тобто, ще через місяць, суд першої інстанції направив виконавчий лист, датований тією ж датою, на адресу Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, що підтверджується супровідним листом та квитанцією про відправлення листа через ТОВ Нова пошта (а.с.58,59).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що виконавчий лист у даній справі не був виданий у строки, встановлені для його направлення стягувачу, як це передбачає ст. 272 ЦПК України.

Колегія суддів наголошує, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. І відповідно до ст. 272 ЦПК учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі:

?в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси;

?рекомендованим листом із повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Згідно з Положенням про ЄСІТС офіційна електронна адреса це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи - у добровільному порядку (п.10).

Процесуальним законодавством було передбачено два способи надсилання судового рішення шляхом направлення рекомендованим листом із повідомленням про вручення та в електронній формі через «Електронний кабінет».

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою лише для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС та тих, хто добровільно зареєстрував офіційну електронну адресу.

Тож, на суд покладається обов`язок направлення копії судового рішення рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Днем вручення якого є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси.

Надсилання процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавалися до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова. Однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК.

Зазначені висновки виснувала Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22.

Колегія суддів наголошує, що матеріали справи не містять підтвердження надіслання судом протягом двох днів судового рішення ані засобами поштового зв`язку, ані в системі Електронний суд, а довідки про доставлення листа на електронні скриньки прокуратури не є належним цьому підтвердженням, адже 09 січня 2024 року ще судове рішення не набрало законної сили та такі довідки не підписані відповідальною особою.

Разом з цим в матеріалах справи відсутнє підтвердження своєчасного видання та надіслання стягувачу, зокрема, прокуратурі та військовій частині, виконавчого листа для пред`явлення його до примусового виконання, адже такий строк почався щонайменш 10 лютого 2024 року після набрання судовим рішення законної сили та закінчувався 09 травня 2024 року.

Натомість, тільки за заявою заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 21 березня 2024 року, такий виконавчий лист було видано судом, та ще і датованого 24 квітня 2024 року, що свідчить про залишок встановленого строку не більше двох тижнів.

Колегія суддів доходить висновку, що саме судом порушено строки своєчасного видання та надіслання виконавчого листа у цій справі, що є поважною причиною пропуску стягувачем строку, встановленого для пред`явлення цього виконавчого документи до примусового виконання, який належить поновити в порядку ст. 433 ЦПК України

Колегія суддів приймає повністю доводи апелянта до уваги та відзначає, що заявником повністю доведено заявлені вимоги щодо поважності причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цій справі та правові підстави для його поновлення, адже судове рішення повинно бути виконаним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом не у повній мірі з`ясовані фактичні обставини справи, що є підставою для застосування вимог ст. 376 ЦПК України та скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної заяви, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження та враховані колегією суддів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушеннями норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону повністю, на підставі ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 377 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року скасувати та прийняти нову.

Заяву Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 24 квітня 2024 року, виданого на примусове виконання рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року у справі №172/2159/23 за позовом Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 498 328,26 грн.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 24 квітня 2024 року, виданого на примусове виконання рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2024 року у справі №172/2159/23 за позовом Заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 498 328,26 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна