Провадження № 2/161/4142/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань - Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 07.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7146545 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн (п. 1.3. Кредитного договору);

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.

Вказує, що до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі 25000 грн, сума процентів за користування кредитом - 45770 грн, всього 70770 грн.

Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному

договору перед Позивачем не сплачена і складає 25000 грн - тіло кредиту та 45770

грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів -

29850, всього - 100620 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою Відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 100 620, з яких сума кредиту 25000 грн, сума процентів за користування кредитом 45770 грн нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі

10 000 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12.08.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.10.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Цокало Т.М., обгрунтований тим, що відповідач визнає факт укладання договору №7146545 про надання споживчого кредиту від 07.10.2023 р., укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». В свою чергу, нараховані проценти за кредитним договором №7146545 від 07.10.2023 р. в розмірі 29850,00 грн. не підлягають стягненню з наступного: з 26.02.2024 р. солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу за контрактом та проходить її у військовій частині НОМЕР_2 , з 22.07.2024 року залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі ОТУ «Луганськ» у зоні бойових дій. Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", тому відсотки за користування кредитами з неї стягненню не підлягають. Пояснює, що до стягнення з відповідача підлягає кредитна заборгованість у розмірі 70770,00 грн., складається з 25000,00 грн. - тіло кредиту та 45770,00 грн. відсотків за користування кредитом. Згідно п.8 ч.3 ст. 178 ЦПК України, повідомила, що сторона відповідача вже понесла 9000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу, отже попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 9000,00 грн.

07.10.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, у межах нового погодженого строку та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача адвокат Цокало Т.М. надіслала заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, зазначила, що відповідач визнав позов частково, а саме не заперечує про стягнення з нього боргу в розмірі 70 700,00 грн, що складається з 25 000,00 грн тіло кредиту та 45 770,00 відсотків за користування кредитом та здійснити розподіл судових витрат пропорційно, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» понесені судові витрати.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 7146545 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом No205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с.17-22).

Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (01.10.2024) вказується в

Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної

процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього

Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним

договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування

кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 , що не оспорюється, оскільки відповідач зарахування коштів теж визнав.

27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами

якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним

договором (а.с.33-35).

Заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума

кредиту 25000 грн, сума процентів за користування кредитом - 45770 грн,

всього 70770 грн (а.с.11).

Позивач стверджує, що станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 25000 грн - тіло кредиту та 45770 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 29850, всього - 100620 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З договору № 4619684 від 14.08.2021 року вбачається, що Кредитний договір укладений в електронній формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем по тілу кредиту в сумі 25000 грн.

А відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 25000 грн.

З 22.07.2024 року ОСОБА_1 залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі ОТУ «Луганськ» у зоні бойових дій, що підтверджується довідкою №2760 форми 5 від 25.08.2024 р. виданою командиром військової частини НОМЕР_2 та військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України « Про соціальний та правовий статус

військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на

військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на

військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час

їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям,

під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності,

суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в

антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо

в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із

забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії

Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення,

перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у

заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення

та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти

України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань

перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі

банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не

нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи

буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього

об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав

на них), та/або автомобіля.

Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія п. 15 ст. 14

Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх

сімей", тому відсотки за користування кредитами з неї стягненню не підлягають.

Відповідач користується пільгами, передбаченими ч. 15 ст. 14 Закону України «Про

соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», оскільки

відповідачем надано достатні докази на підтвердження тих обставин, що він має

право на звільнення від сплати процентів за користування кредитом, оскільки в

період нарахування процентів за користування кредитом він перебуває у складі на

військовій службі в Збройних Силах України і є особою, на яку поширюється дія

Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх

сімей», тому має право на звільнення від нарахування процентів за користування

кредитом.

Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час.

Отже, судом становлено , що на відповідача поширюється дія пільг, передбачених ч. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення процентів після спливу строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такий правовий висновок узгоджується з позицією палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.

У пунктах 91-93 Постанови Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки в розмір 45 770,00 грн, а у позовній вимозі про стягнення відсотків нарахованих за 60 календарних днів у розмірі 29 850,00 грн слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1 703,77 грн. (70,33%).

Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., суд зазначає, що вказаний розмір витрат не відповідає критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України.

02.10.2024 від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, обгрунтована тим, що позивач не надав детального опису наданих робіт (послуг), що унеможливлює здійснити аналіз документів, що порушує принцип рівності та обгрунтованості, а тому просить зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу до 1 500,00 грн

Зокрема, стороною позивача разом з позовом направлено копію договору про надання правничої (правової) допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024 (а.с.31), ордер про надання правничої допомоги (а.с. 23), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 51), акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024 (а.с.10), копія рахунку на оплату по замовленню №3602/18/07 від 18.07.2024 на суму 10 000 грн (а.с.71).

При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача.

Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні.

Крім того, послуги надані адвокатським об`єднанням є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

З огляду на обставини справи, позицію сторони відповідача, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 5 000 грн., що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.

З врахуванням часткового задоволення позову, ці витрати слід стягнути пропорційно, тобто, у розмірі 3 516,50 грн. (70,33%).

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282, 417 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість у загальному розмірі 70 770, 00 грн. (сімдесят тисяч сімсот сімдесят) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 1 703 (одна тисяча сімсот три) гривні 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 516 (три тисячі п`ятсот шістнадцять) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" ел. пошта адреса Україна, 03150, місто Київ, вул.Загородня, будинок 15, офіс 118/2 .

Відповідач: ОСОБА_1 ел. Пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк