Справа № 527/1017/24
провадження 2/527/497/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

з участю секретаря судових засідань - Папенко Л.І.,

представників позивача ОСОБА_1 , Фелді О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Глобине цивільну справу № 527/1017/24 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ», поданим представником позивача Фелді Олексієм Вікторовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів за договорами позики,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом з вимогою стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договорами позики.

В обгрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що до початку 2024 року ОСОБА_2 був одноосібним керівником та бенефіціарним власником Фермерського господарства «КОНІЩУК» (). З метою розвитку власного бізнесу, ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_5 - власника Інвестиційного Альянсу приватних інвесторів AMJ Alians, що діє у статусі юридичної особи та зареєстрований за чинним законодавством України - ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» (). У період часу з 2022 року по 2023 рік ОСОБА_2 , за безпосереднього сприяння та особистих рекомендацій ОСОБА_5 , активно залучав кошти для розвитку власного бізнесу - Фермерського господарства «КОНІЩУК» через укладені договори позики з різними фізичними особами.

За допомогою ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» ОСОБА_2 , як позичальник, уклав наступні договори позики:

- з ОСОБА_6 18.02.2022 року укладено Договір позики № 12 Ф, за умовами якого ОСОБА_6 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 569800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 20000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 18.02.2023 року;

- з ОСОБА_7 30.04.2022 року укладено Договір позики № 13 Ф, за умовами якого ОСОБА_7 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 450450,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 30.04.2024 року;

- з ОСОБА_7 13.05.2022 року укладено Договір позики № 15 Ф, за умовами якого ОСОБА_7 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 160250,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 13.05.2024 року;

- з ОСОБА_8 13.05.2022 року укладено Договір позики № 16 Ф, за умовами якого ОСОБА_8 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 333300,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 Євро, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 13.05.2024 року;

- з ОСОБА_7 28.08.2022 року укладено Договір позики № 18 Ф, за умовами якого ОСОБА_7 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 615000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 28.08.2024 року;

- з ОСОБА_6 03.02.2023 року укладено Договір позики № 19 Ф, за умовами якого ОСОБА_6 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 374500,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 31.01.2024 року;

- з ОСОБА_9 15.02.2023 року укладено Договір позики № 20 Ф, за умовами якого ОСОБА_9 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 399000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 15.02.2025 року;

- з ОСОБА_9 15.02.2023 року укладено Договір позики №20_1Ф, за умовами якого ОСОБА_9 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 191520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4800,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 15.02.2023 року;

- з ОСОБА_10 18.02.2023 року укладено Договір позики № 21 Ф, за умовами якого ОСОБА_10 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав відповідачу грошові кошти в розмірі 199750,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 18.02.2025 року;

- з ОСОБА_11 06.03.2023 року укладено Договір позики № 22 Ф, за умовами якого ОСОБА_11 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 234120,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 6000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 06.03.2025 року;

- з ОСОБА_12 07.04.2023 року укладено Договір позики № 23 Ф, за умовами якого ОСОБА_12 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 340200,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 9000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 07.04.2025 року;

- з ОСОБА_13 03.05.2023 року укладено Договір позики № 28 Ф, за умовами якого ОСОБА_13 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 75520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 2000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 03.05.2025 року;

- з ОСОБА_14 09.05.2023 року укладено Договір позики № 27 Ф, за умовами якого ОСОБА_14 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 112950,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 3000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 09.05.2025 року;

- з ОСОБА_15 25.05.2023 року укладено Договір позики № 29Ф, за умовами якого ОСОБА_15 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 262640,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 06.03.2025 року;

- з ОСОБА_11 25.05.2023 року укладено Договір позики № 30 Ф, за умовами якого ОСОБА_11 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 149920,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 25.05.2025 року;

- з ОСОБА_16 30.05.2023 року укладено Договір позики № 31 Ф, за умовами якого ОСОБА_16 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 374700,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 30.05.2025 року;

- з ОСОБА_17 16.06.2023 року укладено Договір позики № 32 Ф, за умовами якого ОСОБА_17 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1264800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 34000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 16.06.2025 року;

- з ОСОБА_18 25.06.2023 року укладено Договір позики № 33 Ф, за умовами якого ОСОБА_18 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 875845,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 23500,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 25.06.2025 року;

- з ОСОБА_19 30.06.2023 року укладено Договір позики № 34 Ф, за умовами якого ОСОБА_19 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1231230,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 33000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 30.06.2024 року;

- з ОСОБА_6 20.10.2023 року укладено Договір позики № 20231020/1, за умовами якого ОСОБА_6 фактично, згідно Акту прийому-передачі грошових коштів, передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1172248,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 30800,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму коштів у строк не пізніше 30.06.2024 року.

ОСОБА_2 грубо порушив взяті на себе зобов`язання за всіма вищевказаними Договорами позики, що полягає у не поверненні суми позики або її частини у встановлені договорами строки.

За умовами пунктів 7.4. - 7.5. Договорів позики сторони погодили можливість відступлення права вимоги ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» без письмової згоди Позичальника, та письмового сповіщення позичальника про свій намір не менше ніж за 7 календарних днів до такого відступу.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_2 зобов`язань за договорами позики, 07.02.2024 року позичальниками за усіма договорами позики було направлено ОСОБА_2 повідомлення про намір відступити право вимоги.

26.02.2024 року між вказаними фізичними особами - позикодавцями як первісними кредиторами ОСОБА_2 та ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ», як новим кредитором, були укладені відповідні Договори відступлення права вимоги, на підставі яких ОСОБА_6 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» свої права вимоги за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договором позики № 19 Ф від 03.02.2022; Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023; Договори відступлення права вимоги, на підставі яких ОСОБА_7 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» свої права вимоги за Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022; Договори відступлення права вимоги, на підставі яких ОСОБА_9 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» свої права вимоги за Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023, Договором позики № 20_ 1Ф від 15.02.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_8 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022;Договір відступлення права вимоги на підставі якого ОСОБА_10 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023; Договори відступлення права вимоги, на підставі яких ОСОБА_11 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» свої права вимоги за Договором позики № 22 Ф від 06.03.2023, Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_12 відступила ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_13 відступила ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_14 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_15 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_16 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023; Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_17 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023;Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_18 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023;Договір відступлення права вимоги, на підставі якого ОСОБА_19 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023.

08.03.2024 ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» направило ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги за вказаними Договорами позики.

11.03.2024 ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» направило ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення позик за вказаними Договорами позики.

Станом на 05.04.2024 ОСОБА_2 вимоги ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» про повернення коштів за Договорами позики не виконав.

На дату укладення Договору позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договору позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договору позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договору позики № 16 Ф від 13.05.2022, позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвали 24.06.2022. Вказані договори були укладені в інтересах сім`ї, оскільки ОСОБА_2 грошові кошти брав на розвиток фермерського господарства, тому відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання умов за вказаними договорами позики.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договорами позики у загальному розмірі 40000,00 доларів США та 10000,00 Євро, з яких за: 1) Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022 заборгованість в сумі 20000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 2) Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022 заборгованість в сумі 15000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 3) Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022 заборгованість в сумі 5000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 4) Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 заборгованість в сумі 10000,00 Євро, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договорами позики у загальному розмірі 207100,00 доларів США, з яких за: 1) Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022 заборгованість в сумі 15000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 2) Договором позики № 19 Ф від 03.02.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приват Банк» на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 3) Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 4) Договором позики № 20_1 Ф від 15.02.2023 заборгованість в сумі 4800,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 5) Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023 заборгованість в сумі 5000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 6) Договором позики № 22 Ф від 06.03.2023 заборгованість в сумі 6000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 7) Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023 заборгованість в сумі 9000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 8) Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023 заборгованість в сумі 2000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 9) Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023 заборгованість в сумі 3000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 10) Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 заборгованість в сумі 7000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 11) Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023 заборгованість в сумі 4000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 12) Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 13) Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 заборгованість в сумі 34000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 14) Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 заборгованість в сумі 23500,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 15) Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 заборгованість в сумі 33000,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів); 16) Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023 заборгованість в сумі 30800,00 доларів США, які повинні розраховуватися за комерційним курсом продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу (стягнення коштів), а також судові витрати.

30 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що вона заперечує проти позовних вимог в частині стягнення заборгованості з неї, посилаючись на те, що дійсно на момент виникнення спірних правовідносин, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , проте фактично шлюбні відносини між ними було припинено з 2020 року, спільне господарство з того часу між ними не велося, проживали окремо. 24.06.2022 року шлюб між ними було розірвано. Зі змісту договорів позики, укладених ОСОБА_2 з ОСОБА_6 18.02.2022, з ОСОБА_7 30.04.2022 та 13.05.2022, з ОСОБА_8 13.05.2022, вбачається, що вона не є їх стороною, зміст договорів не конкретизує на які саме потреби кошти передаються у позику, отже не підтверджено, що договори укладено в інтересах сім`ї. Своєї згоди на отримання позик у розмірах, що виходять за межі дрібних побутових вона не надавала, вона не була присутня при їх укладанні та передачі коштів та не була взагалі обізнана про їх укладання. Договори поруки між нею та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не укладалися, а умовами договорів не передбачено їх солідарної відповідальності за боргами ОСОБА_2 . Перебування її у шлюбі з ОСОБА_2 не є достатньою підставою для покладення на неї солідарної відповідальності за його боргами.

30 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно ним були укладені наступні договори позики: з ОСОБА_6 від 18.02.2022 року № 12Ф; ОСОБА_7 від 30.04.2022 року № 13Ф; ОСОБА_7 від 13.05.2022 року № 15Ф; ОСОБА_8 від 13.05.2022 року № 16Ф; ОСОБА_7 від 28.08.2022 року № 18 Ф; ОСОБА_6 від 03.02.2023 року № 19 Ф; ОСОБА_9 від 15.02.2023 року № 20 Ф; ОСОБА_9 від 15.02.2023 року № 20_1 Ф; ОСОБА_11 від 06.03.2023 року № 22 Ф; ОСОБА_12 від 07.04.2023 року № 23 Ф; ОСОБА_13 від 03.05.2023 року № 28 Ф; ОСОБА_14 від 09.05.2023 року № 27 Ф; ОСОБА_15 від 25.05.2023 року № 29 Ф; ОСОБА_11 від 25.05.2023 року № 30 Ф; ОСОБА_16 від 30.05.2023 року № 31 Ф; ОСОБА_17 від 16.06.2023 року № 32 Ф; ОСОБА_18 від 25.06.2023 року № 33 Ф; ОСОБА_19 від 30.06.2023 року № 34 Ф; ОСОБА_6 від 20.10.2023 року № 20231020/1. Твердження позивача про те, що він залучав кошти для розвитку власного бізнесу фермерського господарства «КОНІЩУК» не відповідає дійсності, оскільки вказані договори позики було укладено ним у власних інтересах.

Договір позики № 21 Ф від 18.02.2023 він не укладав, грошові кошти від ОСОБА_10 не отримував, оскільки надана суду копія договору позики, яка викладена на паперовому носії, підписана за допомогою КЕП на ресурсі paperless.com.ua ОСОБА_10 і не містить ідентифікуючі дані щодо позичальника та без кваліфікованого електронного підпису (КЕП) позичальника.

Стосовно договорів позики, укладених з ОСОБА_7 № 13Ф від 30.04.2022, № 15Ф від 13.05.2022, № 18Ф від 28.08.2022, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 100368,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі за вказаними договорами в період з серпня 2022 року по квітень 2023 року та з червня 2023 року по вересень 2023 року відповідно до графіків зазначених у Додатках 1 до Договорів позики, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 7592 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики укладеними з ОСОБА_7 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договорами позики на суму 979507, 00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_8 № 16Ф від 13.05.2022, позивач в своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договору позики, надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 23921,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі, в період з серпня 2022 року по жовтень 2023 року, відповідно до графіку повернення позики до Договору позики, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договору позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 2505 Євро.Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_8 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 297989,00 грн.

Стосовно договорів позики, укладених з ОСОБА_11 № 22 Ф від 06.03.2023, № 30Ф від 25.05.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 15973,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з квітня 2023 року по вересень 2023 року та в період з червня 2023 року по вересень 2023 року, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 928,00доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики укладеними з ОСОБА_11 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договорами позики на суму 341464,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_13 № 28Ф від 03.05.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 2563,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року, на які вона, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавала жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 166,65 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_13 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 69671,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_14 № 27Ф від 09.05.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 3770,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 250,00 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_14 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 104580,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_15 № 29Ф від 25.05.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 9009,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з червня 2023 року по вересень 2023 року та в листопаді 2023, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 585 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_15 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 243742,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_17 № 32 Ф від 16.06.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 43433,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з липня 2023 року по жовтень 2023 року, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 2268,00 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_17 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 1206808,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_18 № 33 Ф від 25.06.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 44924,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з липня 2023 року по вересень 2023 року, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 1176,00 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договором позики укладеними з ОСОБА_18 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договорами позики на суму 834642,00 грн.

Стосовно договору позики, укладеного з ОСОБА_19 № 34 Ф від 30.06.2023, то позивач у своєму позові не зазначає з якого часу (дати) він систематично не виконував обов`язок щодо погашення боргу частинами, як це передбачено умовами договорів позики,надає недостовірну інформацію, а саме, ним не зазначено тих сум грошових коштів, які були сплачені шляхом перерахування на картковий рахунок останнього, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 48702,00 грн. Також позивачем не зазначено тих сум грошових коштів, що сплачувалися ОСОБА_2 в готівковій формі в період з серпня 2023 року по вересень 2023 року та в листопаді 2023 року, на які він, в порушення умов пункту 4.7 Договорів позики не надавав жодних документів. Загальна сума частково сплачених грошових коштів в готівковій формі становить 1897,50 доларів США. Отже, враховуючи часткову сплату ОСОБА_2 заборгованості за договороми позики укладеним з ОСОБА_19 , слід говорити про часткове задоволення позовних вимог позивача за договором позики на суму 1176737,00 грн.

Стосовно Договору позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договору позики № 19 Ф від 03.02.2023, Договору позики № 20 Ф від 15.02.2023, Договору позики № 20_1 Ф від 15.02.2023, Договору позики № 23 Ф від 07.04.2023, Договору позики № 31 Ф від 30.05.2023, Договору позики № 20231020/1 від 20.10.2023 зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем є юридична особа ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ», власниками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .

ОСОБА_20 , як кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ», здійснювала супровід платежів за договорами позики, надавала реквізити рахунків для переказу грошових коштів (в т.ч. і ОСОБА_21 , який не є стороною договорів позики), суми до сплати та курс валюти.

Звернувшись з позовними вимогами, позивач в своєму позові не зазначає тих сум грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_2 шляхом перерахування на картковий рахунок ОСОБА_20 , що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 430022,64 грн та на картковий рахунок ОСОБА_21 53065,50 грн. Між ним та ОСОБА_20 і ОСОБА_21 не було укладено жодного письмового договору щодо надання послуг, виконання робіт чи продажу/поставки товарів, або будь-якого іншого договору, а оплати на їх карткові рахунки здійснювалися виключно для подальшого зарахування на погашення заборгованості за укладеними ним договорами позики. З урахуванням вказаного вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договорами позики № 12 Ф від 18.02.2022, № 19 Ф від 03.02.2023, № 20 Ф від 15.02.2023, № 20_1 Ф від 15.02.2023, № 23 Ф від 07.04.2023, № 31 Ф від 30.05.2023, № 20231020/1 від 20.10.2023 в загальній сумі 94600 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3727240,00 грн станом на дату пред`явлення позову, підлягають частковому задоволенню 3244152,00 грн.

Стосовно позовних вимог до ОСОБА_4 зазначив, що заперечує проти позовних вимог до останньої, оскільки на момент укладення Договору позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договору позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договору позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договору позики № 16 Ф від 13.05.2022, вони з ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, проте фактично шлюбні відносини між ними було припинено з 2020 року, спільне господарство з того часу між ними не велося, проживали вони окремо. 24.06.2022 року шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_4 своєї згоди на отримання позик у розмірах, що виходять за межі дрібних побутових не надавала, не була присутня при їх укладанні та передачі коштів. В умовах договорів відсутнє застереження про те, що кошти у позику ним було отримано в інтересах сім`ї. Договори поруки між ОСОБА_4 та позичальниками не укладалися, а умовами договорів не передбачено солідарної відповідальності ОСОБА_4 за його боргами. Перебування ОСОБА_4 у шлюбі з ним не є достатньою підставою для покладення на неї солідарної відповідальності за його боргами. Позивачем не надано доказів, що отримані за договором кошти він витратив в інтересах сім`ї.

Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення про стягнення з нього заборгованості в сумі 8499291,00 грн за договорами позики з ОСОБА_6 від 18.02.2022 року № 12Ф; ОСОБА_7 від 30.04.2022 року № 13Ф; ОСОБА_7 від 13.05.2022 року № 15Ф; ОСОБА_8 від 13.05.2022 року № 16Ф; ОСОБА_7 від 28.08.2022 року № 18 Ф; ОСОБА_6 від 03.02.2023 року № 19 Ф; ОСОБА_9 від 15.02.2023 року № 20 Ф; ОСОБА_9 від 15.02.2023 року № 20_1 Ф; ОСОБА_11 від 06.03.2023 року № 22 Ф; ОСОБА_12 від 07.04.2023 року № 23 Ф; ОСОБА_13 від 03.05.2023 року № 28 Ф; ОСОБА_14 від 09.05.2023 року № 27 Ф; ОСОБА_15 від 25.05.2023 року № 29 Ф; ОСОБА_11 від 25.05.2023 року № 30 Ф; ОСОБА_16 від 30.05.2023 року № 31 Ф; ОСОБА_17 від 16.06.2023 року № 32 Ф; ОСОБА_18 від 25.06.2023 року № 33 Ф; ОСОБА_19 від 30.06.2023 року № 34 Ф; ОСОБА_6 від 20.10.2023 року № 20231020/1. Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» про стягнення з нього заборгованості за договором позики № 21Ф від 18.02.2023 року в сумі 197000,00 гривень, що еквівалентно 5 000 доларів США, середньо ринковому значенню курсу продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу. Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» до ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості за договорами позики укладеними з ОСОБА_6 18.02.2022 року № 12Ф; ОСОБА_7 30.04.2022 року № 13Ф; ОСОБА_7 13.05.2022 року № 15Ф; ОСОБА_8 13.05.2022 року № 16Ф.

02 липня 2024 року представник позивача направив до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що оскільки ОСОБА_2 не надав заяв позичальників або двосторонніх актів прийому - передачі грошових коштів, які б підтверджували часткове повернення останнім позик в готівковій формі, то доводи ОСОБА_2 , стосовно часткового повернення позик в готівковій формі за договорами позики не підтверджені належними та допустимими доказами. В квитанціях та платіжних інструкціях щодо сплати ОСОБА_2 та ОСОБА_22 грошових коштів на користь ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в графі призначення платежу вказано, що здійснювався переказ власних коштів, а не повернення позики з посиланням на реквізити відповідного договору, тому квитанції про перерахування коштів ОСОБА_20 в розмірі 430022,64 грн та ОСОБА_21 в розмірі 53065,50 грн є неналежними доказами на підтвердження виконання зобов`язань у даній справі.

ОСОБА_7 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 13 Ф від 30.04.2022 грошових коштів в розмірі 75130,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1989,39 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 13010,61 доларів США. В рахунок виконання зобов`язань за договором № 15 Ф від 13.05.2022 грошових коштів в розмірі 11738,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на мемент їх перерахувань становить 316,41 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 4683,59 доларів США.

ОСОБА_8 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 16 Ф від 13.05.2022 грошових коштів в розмірі 23921,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 608,39 Євро, отже заборгованість за вказаним договором становить 9391,61 Євро.

ОСОБА_11 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 22 Ф від 06.03.2023 грошових коштів в розмірі 8294,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 219,70 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 5780,30 доларів США. В рахунок виконання зобов`язань за договором № 30 Ф від 25.05.2023 грошових коштів в розмірі 7689,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 200,93 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 3799,07 доларів США.

ОСОБА_13 визнає отримання нею в рахунок виконання зобов`язань за договором № 28 Ф від 03.05.2023 грошових коштів в розмірі 2563,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 67,89 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 1932,11 доларів США .

ОСОБА_14 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 27 Ф від 09.05.2023 грошових коштів в розмірі 3770,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 99,86 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 2900,14 доларів США .

ОСОБА_15 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 29 Ф від 25.05.2023 грошових коштів в розмірі 9009, 00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 234,15 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 6765,85 доларів США .

ОСОБА_17 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 17 Ф від 16.06.2023 грошових коштів в розмірі 43433,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1133,25 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 32866,75 доларів США .

ОСОБА_18 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 33 Ф від 25.06.2023 грошових коштів в розмірі 44924,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1175,48 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 22324,52 доларів США .

ОСОБА_19 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 34 Ф від 30.06.2023 грошових коштів в розмірі 48702,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1265,50 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 31734,00 доларів США .

Стосовно заперечень відповідача з приводу укладення договору позики з ОСОБА_10 та отримання від останнього грошових коштів, ним надано до відповіді до відзиву копію договору, з якого вбачається, що договір та акт підписано ОСОБА_2 за допомогою КЕП.

Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню на користь позивача становить гривневий еквівалент 240397,14 доларів США та 9391,61 Євро.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із наведених у позові підстав та з підстав, викладених у відповіді на відзив.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в судовому засіданні надали пояснення аналогічного змісту, що ОСОБА_2 в ході попередніх переговорів зазначав, що кошти залучаються для розвитку фермерського господарства. ОСОБА_4 при укладенні договорів позики присутня не була.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стосовно договірних правовідносин ОСОБА_2 з ОСОБА_6 судом встановлено.

1) 18.02.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено Договір позики № 12 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 797776,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 28002,00 доларів США, в строк до 18.02.2023 (т.1 а.с.32-36).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 12 Ф від 18.02.2022, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 569800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 20000,00 доларів США (т.1 а.с.37).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 797776,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 28002,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 569800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 20000,00 доларів США.

2) 20.10.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено Договір позики № 20231020/1, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 1266028,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 33264,00 доларів США, в строк до 20.02.2024 (т.1 а.с.148-1152).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 20231020/1 від 20.10.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 1172248,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 30800,00 доларів США (т.1 а.с.154).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1266028,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 33264,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 1172248,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 30800,00 доларів США.

3) 03.02.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено Договір позики № 19 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 524599,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 доларів США, в строк до 31.01.2024 (т.1 а.с.61-64).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів доДоговору позики № 19 Ф від 03.02.23, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 374500,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США (т.1 а.с.65).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 524599,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 524599,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказі виконання зобов`язань за вказаними договорами.

Отже, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022 в сумі 20000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_6 за вказаним договором позики в розмірі 20000,00 доларів США.

Відповідач отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти за Договором позики № 19 Ф від 03.02.2022 в сумі 10000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_6 за вказаним договором позики в розмірі 10000,00 доларів США.

Відповідач отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти за Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023 в сумі 30800,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_6 за вказаним договором позики в розмірі 30800,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_7 судом встановлено.

1) 28.08.2022 року між ОСОБА_2 таОСОБА_7 укладеного Договір позики № 18 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 861000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 21000,00 доларів США, в строк до 28.08.2024 (т.1 а.с.55-59).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів доДоговору позики № 18 Ф від 28.08.2022, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_23 грошові кошти в розмірі 615000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США (т.1 а.с.60).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 861000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 21000,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 615000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США.

2) 30.04.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладеного Договір позики № 13 Ф за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 630630,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 21000,00 доларів США, в строк до 30.04.2024 (т.1 а.с.38-42).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 13 Ф від 30.04.2022, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_23 грошові кошти у розмірі 450450,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США (т.1 а.с.43).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 630630,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 21000,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 450450,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 15000,00 доларів США.

3) 13.05.2022 року між ОСОБА_2 таОСОБА_7 укладеного Договір позики № 15 Ф за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 224862,80 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7016,00 доларів США, в строк до 13.05.2024 (т.1 а.с.44-47).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 15 Ф від 13.05.2022, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_23 грошові кошти у розмірі 160250,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США (т.1 а.с.48).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 224862,80 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7016,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 160250,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_7 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 86868,00 грн (т. 2 а.с.65-69, 71-76).

ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 75130,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1989,39 доларів США враховано в рахунок виконання зобов`язання за договором № 13 Ф від 30.04.2022, грошові кошти в розмірі 11738,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 316,41 доларів США враховано в рахунок виконання зобов`язання за договором № 15 Ф від 13.05.2022.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за договором № 13 Ф від 30.04.2022 в сумі 75130,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1989,39 доларів США та частково виконано зобов`язання за договором № 15 Ф від 13.05.2022 в сумі 11738,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 316,41 доларів США.

Разом з тим, суд не враховує в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 13500,00 грн сплачені ОСОБА_22 згідно платіжної інструкції № P24AD2018 від 30.05.2023 (т. 2 а.с.70), оскільки ОСОБА_22 не є стороною укладених договорів з ОСОБА_7 , в призначенні платежу відсутнє посилання на реквізити договору та застереження стосовно того, що вказаний платіж здійснюється ОСОБА_22 в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_7 .

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_7 на виконання вказаних договорів грошові кошти в сумі 7592 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договорів стосовно повернення позики в розмірі 7592 доларів США готівкою.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від позивача грошові кошти за Договором позики № 13Ф від 30.04.2022 року в сумі 15000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 1989,39 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_7 за вказаним договором позики в розмірі 13010,61 доларів США.

За Договором позики № 15Ф від 13.05.2022 року відповідач отримавши від позивача грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 316,41 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_7 за вказаним договором позики в розмірі 4683,59 доларів США.

За Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022 року відповідач отримавши від позивача грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_7 за вказаним договором позики в розмірі 15000,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_9 судом встановлено.

1) 15.02.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_9 укладено Договір позики №20 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 399000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США, в строк до 15.02.2025 (т.1 а.с.66-70).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 20 Ф від 15.02.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 399000,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США (т.1 а.с.71).

2) 15.02.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_9 укладено Договір позики № 20_1Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 191520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4800,00 доларів США, в строк до 15.02.2025 (т.1 а.с.72-77).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 20_1 Ф від 15.02.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 191520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4800,00 доларів США (т.1 а.с.78).

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказі виконання зобов`язань за вказаними договорами.

Отже, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти за Договором позики № 20 Ф від 15.02.2022 в сумі 10000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_9 за вказаним договором позики в розмірі 10000,00 доларів США.

Відповідач отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти за Договором позики № 20_1Ф від 15.02.2022 в сумі 4800,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_9 за вказаним договором позики в розмірі 4800,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_8 судом встановлено.

13.05.2022 року між ОСОБА_2 таОСОБА_8 укладеного Договір позики № 16 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 466886,64 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 Євро, в строк до 13.05.2024 (т.1 а.с.49-53).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 16 Ф від 13.05.2022, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 333300,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 Євро (т.1 а.с.54).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 466886,64 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 Євро, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 333300,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 Євро.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_8 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 23921,00 грн (т. 2 а.с.76-79).

ОСОБА_8 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 16 Ф від 13.05.2022 грошових коштів в розмірі 23921,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 608,39 Євро.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за договором № 16 Ф від 13.05.2022 в сумі 23921,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 608,39 Євро.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_8 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 2505 Євро готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 2505 Євро в готівковій формі.

Тобто, судом встановлено, що відповідач отримавши від позивача грошові кошти за Договором позики № 16Ф від 13.05.2022 року в сумі 10000,00 Євро, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 608,39 Євро, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_8 за вказаним договором позики в розмірі 9391,61 Євро.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_10 суд встановив наступне.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що договору позики з ОСОБА_10 він не укладав та грошових коштів від останнього не отримував, оскільки долучені до позовної заяви копія договору позики та акту приймання передачі не містять кваліфікованого електронного підпису (КЕП) позичальника.

Суд зазначає, що до відповіді на відзив, представником позивача долучено копію договору позики, підписаного КЕП на ресурсі paperless.com.ua ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , отже суд критично відноситься до того, що вазаний договір між сторонами не було укладено.

Натомість, судом встановлено, що 18.02.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 укладено Договір позики № 21 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 287959,60 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7208,00 доларів США, в строк до 18.02.2025 (т.2 а.с.204-206).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів доДоговору позики № 21 Ф від 18.02.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 199750,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США (т.1 а.с.207).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 287959,60 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7208,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 199750,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5000,00 доларів США.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів виконання зобов`язання за вказаних договором.

Отже, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти за Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023 в сумі 5000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_10 за вказаним договором позики в розмірі 5000,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_11 суд встановив наступне.

1) 25.05.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_11 укладено Договір позики № 30 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 210187,84 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5608,00 доларів США, в строк до 25.05.2025 (т.1 а.с.117-121).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів доДоговору позики № 30 Ф від 25.05.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 149920,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4000,00 доларів США (т.1 а.с.122).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 210187,84 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 5608,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 149920,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4000,00 доларів США.

2) 06.03.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_11 укладено Договір позики № 22 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 337132,80 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 8640,00 доларів США, в строк до 06.03.2025 (т.1 а.с.86-90).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 22 Ф від 06.03.2023 року, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 234120,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 6000,00 доларів США (т.1 а.с.91).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 337132,80 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 8640,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 234120,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 6000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_11 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 15973,00 грн (т. 2 а.с.76-79).

ОСОБА_11 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 22 Ф від 06.03.2023 грошових коштів в розмірі 8294,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на мемент їх перерахувань становить 219,70 доларів США, в рахунок виконання зобов`язань за договором № 30 Ф від 25.05.2023 грошових коштів в розмірі 7689,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на мемент їх перерахувань становить 200,93 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за договором № 22 Ф від 06.03.2022 в сумі 8294,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 219,70 доларів США та частково виконано зобов`язання за договором № 30 Ф від 25.05.2023 в сумі 7689,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 200,93 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_11 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 928 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 928 доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти за Договором позики № 22 Ф від 06.03.2022 в сумі 6000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 219,70 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_11 за вказаним договором позики в розмірі 5780,30 доларів США.

За Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023 року відповідач отримавши від позивача грошові кошти в сумі 4000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 200,93 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_11 за вказаним договором позики в розмірі 3799,07 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_12 суд встановив наступне.

07.04.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_12 укладено Договір позики № 23 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 489888,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 12960,00 доларів США, в строк до 07.04.2025 (а.с.92-96).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 23 Ф від 07.04.2023 року, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 340200,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 9000,00 доларів США (т.1 а.с.97).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 489888,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 12960,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 340200,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 9000,00 доларів США.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказі виконання зобов`язання за вказаним договором.

Отже, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_12 грошові кошти за Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023 в сумі 9000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_12 за вказаним договором позики в розмірі 9000,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_13 суд встановив наступне.

03.05.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_13 укладено Договір позики № 28 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 105728,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 2800,00 доларів США, в строк до 03.05.2025 (т.1 а.с.98-103).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 28 Ф 03.05.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 75520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 2000,00 доларів США (т.1 а.с.104).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 105728,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 2800,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 75520,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 2000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_13 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 2563,00 грн (т. 2 а.с.85-86).

ОСОБА_13 визнає отримання нею в рахунок виконання зобов`язань за договором № 28 Ф від 03.05.2023 грошових коштів в розмірі 2563,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 67,89 доларів США, отже заборгованість за вказаним договором становить 1932,11 доларів США .

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за договором № 28 Ф від 03.05.2023 в сумі 2563,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 67,89 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_13 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 166,65 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 166,65 доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_13 грошові кошти за Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023 в сумі 2000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 67,89 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_13 за вказаним договором позики в розмірі 1932,11 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_14 суд встановив наступне.

09.05.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_14 укладено Договір позики № 27 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 158130,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4200,00 доларів США, в строк до 09.05.2025 (а.с.105-109).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 27 Ф від 09.05.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 112950,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 3000,00 доларів США (т.1 а.с.110);

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 158130,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 4200,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 112950,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 3000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_14 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 3770,00 грн (т. 2 а.с.87-88).

ОСОБА_14 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 27 Ф від 09.05.2023 грошових коштів в розмірі 3770,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 99,86 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за договором № 27 Ф від 09.05.2023 в сумі 3770,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на мемент їх перерахувань становить 99,86 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_14 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 250,00 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 250,00 доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_14 грошові кошти за Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023 в сумі 3000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 99,86 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_14 за вказаним договором позики в розмірі 2900,14 доларів США.

Стосовно договірних праовідносин ОСОБА_2 з ОСОБА_15 судом встановлено.

25.05.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_15 укладено Договір позики № 29Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 367996,16 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 9808,00 доларів США, в строк до 25.05.2025 (т.1 а.с.111-115).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 29Ф від 25.05.2023 року, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_15 грошові кошти в розмірі 262640,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7000,00 доларів США (т.1 а.с.116).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 367996,16 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 9808,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 262640,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 7000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_15 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 9009,00 грн (т. 2 а.с.89-90).

ОСОБА_15 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 29 Ф від 25.05.2023 грошових коштів в розмірі 9009,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 234,15 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 в сумі 9009,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 234,15 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_15 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 585,00 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 585,00 доларів США доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_15 грошові кошти за Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 в сумі 7000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 234,15 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_15 за вказаним договором позики в розмірі 6765,85 доларів США.

Стосовно договірних правовідносин ОСОБА_2 з ОСОБА_16 суд встановив наступне.

30.05.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_16 укладено Договір позики № 31 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 524879,76 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 доларів США, в строк до 30.05.2025 (т.1 а.с.123-127).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 31 Ф від 30.05.2023, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_16 грошові кошти в розмірі 374700,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США (т.1 а.с.128).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 524879,76 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 14008,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 374700,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 10000,00 доларів США.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів виконання зобов`язання за вказаним договором.

Отже, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_16 грошові кошти за Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023 в сумі 10000,00 доларів США, не виконав зобов`язання з їх повернення, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_16 за вказаним договором позики в розмірі 10000,00 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_17 суд встановив наступне.

16.06.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_17 укладено Договір позики № 32 Ф, згідно якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 1771017,60 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 47608,00 доларів США, в строк до 16.06.2025 (т.1 а.с.129-133).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 32 Ф, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_17 грошові кошти в розмірі 1264800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 34000,00 доларів США (т.1 а.с. 134).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1771017,60 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 47608,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 1264800,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 34000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_17 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 43433,00 грн (т. 2 а.с.91-92).

ОСОБА_17 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 32 Ф від 16.06.2023 грошових коштів в розмірі 43433,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1133,25 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 в сумі 43433,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1133,25 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_17 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 2268,00 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 2268,00 доларів США доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_17 грошові кошти за Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 в сумі 34000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 1133,25 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_17 за вказаним договором позики в розмірі 32866,75 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_18 судом встановлено.

25.06.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_18 укладено Договір позики № 33 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 1226481,16 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 32908,00 доларів США, в строк до 25.06.2025 (т.1 а.с.135-139).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 33 Ф, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_18 грошові кошти в розмірі 875845,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 23500,00 доларів США (т.1 а.с.140).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1226481,16 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 32908,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 875845,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 23500,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_18 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 44924,00 грн (т. 2 а.с.93-95).

ОСОБА_18 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 33 Ф від 25.06.2023 грошових коштів в розмірі 44924,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1175,48 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 в сумі 44924,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1175,48 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_18 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 1176,00 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 1176,00 доларів США доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_18 грошові кошти за Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 в сумі 23500,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 1176,00 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_18 за вказаним договором позики в розмірі 22324,52 доларів США.

Стосовно договірних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_19 суд встановив наступне.

30.06.2023 року між ОСОБА_2 таОСОБА_19 укладено Договір позики № 34 Ф, за умовами якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в розмірі 1514412,90 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 40590,00 доларів США, в строк до 30.06.2024 (т.1 а.с.141-145).

Згідно Акту прийому-передачі грошових коштів до Договору позики № 34 Ф, ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_19 грошові кошти в розмірі 1231230,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 33000,00 доларів США (т.1 а.с.140).

Таким чином, судом встановлено, що хоча договором позики передбачено надання ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 1514412,90 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 40590,00 доларів США, проте фактично останній отримав грошові кошти в сумі 1231230,00 грн, що на момент укладення договору дорівнює еквіваленту суми 33000,00 доларів США.

Як вбачається з платіжних інструкцій, ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_19 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 48702,00 грн (т. 2 а.с.96-97).

ОСОБА_19 визнає отримання ним в рахунок виконання зобов`язань за договором № 34 Ф від 30.06.2023 грошових коштів в розмірі 48702,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1265,80 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_2 частково виконано зобов`язання за Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 в сумі 48702,00 грн, що в еквіваленті в іноземній валюті на момент їх перерахувань становить 1265,80 доларів США.

Також, на підтвердження часткового виконання зобов`язання, відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним було передано ОСОБА_19 на виконання вказаного договору грошові кошти в сумі 1897,50 доларів США готівкою.

Надаючи оцінку вказаним твердженням відповідача суд зазначає, що ним не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, тому суд критично ставиться до того, що ним частково було виконано умови договору стосовно повернення позики в розмірі 1897,50 доларів США в готівковій формі.

Натомість, судом встановлено, що відповідач отримавши від ОСОБА_19 грошові кошти за Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 в сумі 33000,00 доларів США, частково виконав зобов`язання з їх повернення в розмірі 1265,80 доларів США, тому у ОСОБА_2 наявне невиконане зобов`язання перед ОСОБА_19 за вказаним договором позики в розмірі 31734,00 доларів США.

Стосовно зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_20 , що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 430022,64 грн та на картковий рахунок ОСОБА_21 53065,50 грн, суд встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву та представник в ході судового розгляду зазначили, що ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_20 , грошові кошти в сумі 430022,64 грн та на картковий рахунок ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 53065,50 грн в рахунок погашення заборгованості за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договором позики № 19 Ф від 03.02.2023, Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023, Договором позики № 20_1 Ф від 15.02.2023, Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023, Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023, Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023.

Судом встановлено, що Платіжною інструкцією P24AC1105 від 20.05.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 16424,64 грн (т. 2 а.с. 98).

Платіжною інструкцією P24A713510694D82309 від 13.01.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 20000,00 грн (т. 2 а.с. 99).

Платіжною інструкцією P24A713516453D07115 від 13.01.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 14600,00 грн (т. 2 а.с. 99).

Платіжною інструкцією P24A892308648D81241 від 27.02.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 29000,00 грн (т. 2 а.с. 100).

Платіжною інструкцією P24A892314182D83259 від 27.02.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 20780,00 грн (т. 2 а.с. 100).

Платіжною інструкцією P24A957112061D39018 від 15.03.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 28707,00 грн (т. 2 а.с. 100).

Платіжною інструкцією P24A957117717D77643 від 15.03.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 20000,00 грн (т. 2 а.с. 101).

Платіжною інструкцією P24AD5253 від 30.03.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 25000,00 грн (т. 2 а.с. 101).

Платіжною інструкцією P24AD6325 від 30.03.2023 ОСОБА_2 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 25010,00 грн (т. 2 а.с. 101).

Платіжною інструкцією P24AD5981 від 15.11.2023 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 6240,00 грн (т. 2 а.с. 105).

Платіжною інструкцією P24AD1862 від 30.11.2023 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 2520,00 грн (т. 2 а.с. 106).

Платіжною інструкцією P24AD6332 від 15.12.2023 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 6204,00 грн (т. 2 а.с. 107).

Судом встановлено, що вказаними платіжними інструкціями ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_20 грошові кошти в загальній сумі 214485,00 грн.

Платіжною інструкцією P24AC2711 від 28.12.2021 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 2713,57 грн (т. 2 а.с. 108).

Платіжною інструкцією P24AC7918 від 07.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 2763,82 грн (т. 2 а.с. 109).

Платіжною інструкцією P24AC9705 від 10.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 2773,87 грн (т. 2 а.с. 110).

Платіжною інструкцією Р24АС1513 від 12.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5577,89 грн (т. 2 а.с. 111).

Платіжною інструкцією P24AC5820 від 12.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5577,89 грн (т. 2 а.с. 112).

Платіжною інструкцією P24AC3926 від 13.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 12939,70 грн (т. 2 а.с. 113).

Платіжною інструкцією Р24АС9922 від 17.01.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5678,39 грн (т. 2 а.с. 114).

Платіжною інструкцією P24AC9538 від 17.03.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 5000,00 грн (т. 2 а.с. 115).

Платіжною інструкцією P24AC9015 від 13.04.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 3015,08 грн (т. 2 а.с. 116).

Платіжною інструкцією P24AC0807 від 30.04.2022 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 7025,29 грн (т. 2 а.с. 117).

Судом встановлено, що вказаними платіжними інструкціями ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_21 грошові кошти в загальній сумі 53065,50 грн.

Згідно квитанції № 0КР9-8100-5ВСХ-3208 від 15.05.2023 ОСОБА_22 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 58760,00 грн (т. 2 а.с. 102).

Квитанцією № 250К-9НН7-81А2-АСХ3 від 15.06.2023 ОСОБА_22 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 80177,00 грн (т. 2 а.с. 103).

Квитанцією № М79Ф-Н709-КК6А-В58Х від 14.08.2023 ОСОБА_22 було перераховано на картковий рахунок НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 76600,00 грн (т. 2 а.с. 104).

Судом встановлено, що вказаними квитанціями ОСОБА_22 було перераховано грошові кошти ОСОБА_20 в загальній сумі 215537,00 грн.

Як встановлено судом, зі скріншотів з мобільного додаку Telegram вбачається, що між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 відбувалося спілкування з приводу укладених договорів з ОСОБА_26 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 Перець повідомляє номери карткових рахунків карт монобанку та приватбанку, на які необхідно перераховувати грошові кошти, відбувається спілкування з приводу виплати відсотків інвесторам, зазначень призначень платежів, зокрема ОСОБА_29 повідомляє ОСОБА_30 про перераховані суми грошових коштів. ОСОБА_30 пересилає ОСОБА_29 скріншоти з програми із зазначенням номерів договорів, прізвищ позикодавців, які є сторонами договорів по справі, яка розглядається судом (т.2 а.с.167-177).

Також судом встановлено, що ОСОБА_20 є кінцевим бенефіціарним власником та засновником ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» (а.с.178-179).

За таких обставин судом встановлено, що грошові кошти, які було перераховано ОСОБА_22 - ОСОБА_20 в загальній сумі 215537,00 грн, ОСОБА_22 - ОСОБА_7 в сумі 13500,00 грн, сплачені згідно платіжної інструкції № P24AD2018 від 30.05.2023 (т. 2 а.с.70), ОСОБА_2 - ОСОБА_21 в загальній сумі 53065,50 грн, ОСОБА_2 - ОСОБА_20 в загальній сумі 214485,00 грн перераховувалися на виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договорами позики, оскільки суду не надано доказів існування між ними будь-яких інших правовідносин.

Окрім того, представник позивача в своєму позові підтверджує, що договори позики ОСОБА_2 укладалися за сприяння ОСОБА_5 - власника Інвестиційного Альянсу приватних інвесторів AMJ Alians, що діє у статусі юридичної особи та зареєстрований за чинним законодавством України - ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ».

Проте, враховуючи те, що ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не є сторонами договорів позики, у призначенні платежів відсутні посилання на конкретні зобов`язання із зазначенням номеру/найменування договору за яким саме договором відбувалося перерахування коштів, грошові кошти було перераховано до відступлення прав вимоги за договорами до ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ», суд позбавлений можливості врахувати їх в рахунок погашення за договорами позики, оскільки вони не містять інформації щодо визначеного предмету доказування.

Стосовно відступлення прав вимоги за договорами позики, судом встановлено.

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_6 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022 (т. 1 а.с.208-209).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_7 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022 (т. 1 а.с.210-211).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_7 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022 (т. 1 а.с.212-213).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_8 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 (т. 1 а.с.214-215).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_7 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022 (т. 1 а.с.216-217).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_6 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 19 Ф від 03.02.2022 (т. 1 а.с.218-219).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_9 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023 (т. 1 а.с.220-221).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_9 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 20_ 1Ф від 15.02.2023 (т. 1 а.с.222-223).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_10 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023 (т. 1 а.с.224-225).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_11 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» свої права вимоги за Договором позики № 22 Ф від 06.03.2023 (т. 1 а.с.226-227).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_12 відступила ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023 (т. 1 а.с.228-229).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_14 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023 (т. 1 а.с.230-231).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_13 відступила ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023 (т. 1 а.с.232-233).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_15 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 (т. 1 а.с.234-235).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_11 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023 (т. 1 а.с.236-237).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_16 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023 (т. 1 а.с.238-239).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_17 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 (т. 1 а.с.240-241).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_31 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 (т. 1 а.с.242-243).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року,ОСОБА_19 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги за Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 (т. 1 а.с.244-245).

Згідно Договору відступлення прав вимоги від 26.02.2024 року, ОСОБА_6 відступив ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» своє право вимоги Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023 (т. 1 а.с.246-247).

Позичальники за договорами направили ОСОБА_2 07.08.2024 та 08.02.2024 року повідомлення про наміри відступити право вимоги за договорами позики (т.1 а.с.155-191).

08.03.2024 ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» направило ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги за вказаними Договорами позики (т.2. а.с.1-7).

11.03.2024 ТОВ «А ЕМ ДЖЕЙ» направило ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення суми позик за вказаними Договорами позики (т. 2 а.с.8-16).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як зазначено в ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що права вимоги за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 20000,00 доларів США; Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 13010,61 доларів США; Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 4683,59 доларів США, Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 9391,61 Євро, Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 15000,00 доларів США, Договором позики № 19 Ф від 03.02.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 10000,00 доларів США, Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 10000,00 доларів США, Договором позики № 20_1 Ф від 15.02.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 4800,00 доларів США, Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 5000,00 доларів США, Договором позики № 22 Ф від 06.03.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 5780,30 доларів США, Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 9000,00 доларів США, Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 1932,11 доларів США, Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 2900,14 доларів США, Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 6765,85 доларів США, Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 3799,07 доларів США, Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 10000,00 доларів США, Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 32866,75 доларів США, Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 22324,52 доларів США, Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 31734,20 доларів США, Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023 в розмірі невиконаного зобов`язання ОСОБА_2 в сумі 30800,00 доларів США,перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ» на підставі Договорів відступлення прав вимоги.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 не надано суду доказів на виконання зобов`язання перед позивачем після відступлення права вимоги за договорами, суд дійшов висновку, що грошові кошти в розмірах невиконаних зобов`язань за кожним договором позики підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ».

Вирішуючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення боргів з ОСОБА_2 та ОСОБА_32 за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 18 жовтня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 24 червня 2022 року розірвано (т. 2 а.с.21).

Отже, судом встановлено, що на момент укладення Договору позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договору позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договору позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договору позики № 16 Ф від 13.05.2022 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин подружжя, у тому числі колишнього, поряд із застосуванням норм ЦК України підлягають застосуванню норми СК України.

Разом із тим, нормами ЦК України та СК України прямо не врегульовано питання поділу боргового зобов`язання між колишнім подружжям.

Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша статті 21 Сімейного кодексу України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї. Тому, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї.

Так, положення статті 60 Сімейного кодексу України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Перебування відповідачів, на час укладення договору позики у зареєстрованому шлюбі не є безумовною підставою для покладення на іншого з подружжя, який не був позичальником за договором позики, обов`язків визначених договором позики щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведеність укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошей в інтересах сім`ї.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 205/4616/15-ц.

Отже, за змістом наведених висновків у спорах цієї категорії підлягають доказуванню на загальних підставах дві обставини: договір позики укладений другим із подружжя в інтересах сім`ї і кошти, одержані за договором, використані в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Твердження представника позивача про те, що відповідачі у цій справі мають спростувати презумпцію спільності майна подружжя є хибним, так як предметом спору у цій справі є вимога про стягнення коштів, отриманих за договором позики, а не вимога про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договору стосовно цінного майна згода іншого подружжя має бути подана письмово.

Очевидно, що грошові кошти за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 є цінним майном, тому, укладаючи договори позики в інтересах сім?ї, ОСОБА_2 мав отримати письмову згоду своєї дружини ОСОБА_4 , проте матеріали справи не містять даних, що така згода нею була надана.

Слід звернути увагу, що договори позики також не містять умов чи застережень про те, що кошти позики отримуються для розвитку фермерського господарства ОСОБА_2 .

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд зазначає, що позивачем у цій справі не доведено належними та достатніми доказами укладення ОСОБА_2 договору позики саме в інтересах сім`ї, а не у власних, не пов`язаних з сім`єю інтересах самого позичальника, як і не підтверджено дійсне використання одержаних за договором коштів в інтересах сім`ї, а не у власних, не пов`язаних з сім`єю, інтересах одного з подружжя.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що враховуючи те, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти за Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022, Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022, Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022, Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022, належним чином не виконав зобов`язання з повернення позики в розмірі та у строк встановлені у договорах, тому грошові кошти за вказаними договорами, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.

Разом з тим, позовні вимоги в частині солідарного стягнення боргу з ОСОБА_4 за вказаними договорами до задоволення не підлягають, у зв`язку з недоведеністю факту укладення договорів позики ОСОБА_2 та отримання ним грошових коштів за ними в інтересах сім`ї.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 152478,60 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 10165240 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на 97,14 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 148125,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ», поданий представником позивача ОСОБА_33 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів за договорами позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ», за:

1) Договором позики № 12 Ф від 18.02.2022 заборгованість в сумі 20000,00 доларів США;

2) Договором позики № 13 Ф від 30.04.2022 заборгованість в сумі 13010,61 доларів США;

3) Договором позики № 15 Ф від 13.05.2022 заборгованість в сумі 4683,59 доларів США,

4) Договором позики № 16 Ф від 13.05.2022 заборгованість в сумі 9391,61 Євро,

5) Договором позики № 18 Ф від 28.08.2022 заборгованість в сумі 15000,00 доларів США,

6) Договором позики № 19 Ф від 03.02.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США,

7) Договором позики № 20 Ф від 15.02.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США,

8) Договором позики № 20_1 Ф від 15.02.2023 заборгованість в сумі 4800,00 доларів США,

9) Договором позики № 21 Ф від 18.02.2023 заборгованість в сумі 5000,00 доларів США,

10) Договором позики № 22 Ф від 06.03.2023 заборгованість в сумі 5780,30 доларів США,

11) Договором позики № 23 Ф від 07.04.2023 заборгованість в сумі 9000,00 доларів США,

12) Договором позики № 28 Ф від 03.05.2023 заборгованість в сумі 1932,11 доларів США,

13) Договором позики № 27 Ф від 09.05.2023 заборгованість в сумі 2900,14 доларів США,

14) Договором позики № 29 Ф від 25.05.2023 заборгованість в сумі 6765,85 доларів США,

15) Договором позики № 30 Ф від 25.05.2023 заборгованість в сумі 3799,07 доларів США,

16) Договором позики № 31 Ф від 30.05.2023 заборгованість в сумі 10000,00 доларів США,

17) Договором позики № 32 Ф від 16.06.2023 заборгованість в сумі 32866,75 доларів США,

18) Договором позики № 33 Ф від 25.06.2023 заборгованість в сумі 22324,52 доларів США,

19) Договором позики № 34 Ф від 30.06.2023 заборгованість в сумі 31734,20 доларів США,

20) Договором позики № 20231020/1 від 20.10.2023 заборгованість в сумі 30800,00 доларів США,

всього у сумі еквівалентній 240397,14 доларів США та 9391,61 Євроза курсом Національного банку України на день виконання рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ» судовий збір у сумі 148125,25 грн (сто сорок вісім тисяч сто двадцять п`ять тисяч грн 25 коп).

В задоволенні іншої частини позову та в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін :

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «А ЕМ ДЖЕЙ» (03164, м. Київ, вул. Обухівська, 139, кв. 257, );

відповідачі: ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ).

Суддя Т. В. Левицька