УХВАЛА

19 листопада 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Галінської В.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про направлення їй в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у даній справі у зв`язку з тим, що вона на даний час проживає у Франції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За приписами статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Вимоги щодо змісту і форми судового доручення про надання правової допомоги містяться у статті 499 ЦПК України, зокрема, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Зокрема, згідно ч. 3ст. 499 ЦПК України передбачено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначений Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54 зі змінами та доповненнями (далі по тексту - Інструкція).

Обгрунтовуючи своє клопотання відповідач ОСОБА_2 вказує, що у зв`язку із збройною агресією рф проти України, для забезпечення безпеки та захисту дітей вона проживає у Франції з червня 2022 року. Зазначає, що не отримувала ( у спосіб, передбачений законом) позовну заяву з додатками та копії ухвали про відкриття провадження, що може вплинути на її здатність захищатись від позову.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий судзгідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи скріну переписки з відповідачем у месенджері, що підтверджує той факт, що вона ознайомлена зі змістом позовної заяви.

Вирішуючи дане клопотання, суд зазначає, що як вбачається із копії тимчасового дозволу на проживання особи під тимчасовим захистом, що наданий ОСОБА_3 він дійсний до 29.11.2024 року, а тому відсутні підстави припускати (зважаючи на тривалі терміни виконання міжнародних доручень), що відповідач перебуватиме за місцем її теперішнього проживання у Франції після вказаної дати.

Окрім того, суд зазначає, що відповідач, отримуючи судові повістки, згідно порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28 в електронному вигляді та надсилаючи на офіційну електронну адресу суду заяви та клопотання має змогу комунікувати з судом.

Суд також зазначає, що відповідач не позбавлена права та можливості подати до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та зареєструвати свій електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» , що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Таким чином, задоволення клопотання відповідача ОСОБА_2 зумовить необхідність зупинення провадження у справі на термін не менше шести місяців та потягне за собою додаткові витрати, що будуть понесені позивачем ОСОБА_1 на здійснення перекладу документів. Тому, зважаючи на малозначність даної справи, що розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, ознайомлення відповідача із змістом позовної заяви (про що вона не заперечує), безумовне право позивача ОСОБА_1 на розгляд його справи про розірвання шлюбу у розумні строки суд відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні її клопотання про направлення їй в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження та зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.499, 260 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про направлення їй в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження та зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала законної сили 19 листопада 2024 року.

Суддя