Номер справи 237/2650/24
Номер провадження 2/237/706/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.07.24 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,

розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власностіна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкоюв порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власностіна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкоюв порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 грудня 2023 рокупомер її чоловік ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 25.12.2023 року,серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,1 кв. м, житлова площа 56,8 кв. м (складові частини об`єкту нерухомого майна: житловий будинок, А-1, прибудова, а1, тамбур, а-1, гараж, Г-1, погріб, гп, літня кухня, Б-1, навіс, Н-1, сарай, В-1, літній душ, Д-1, вбиральня,У-1, вигрібна яма, е, ворота, №1, паркан, №2, №3, №4), право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером .07.2020 з земельною ділянкою за кадастровим номером :01:004:0225 площею 0,0764 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером .07.2020.

ОСОБА_4 не залишив по собі заповіту.

Єдиними спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 , є дружина ОСОБА_1 (позивач), син ОСОБА_2 (відповідач-1) та син ОСОБА_3 (відповідач-2).

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_4 (померлий) з ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті померлого,перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу від 20.09.1975 НОМЕР_2 .

Вказані спадкоємці першої черги у шестимісячний строк, встановлений статтею 1270 Цивільного Кодексу України, не прийняли спадщину і не відмовилися від неї відповідно до статті 1273 Цивільного Кодексу України.

Вказані спадкоємці першої черги були вимушені переселитися з території Мар`їнської міської територіальної громади Донецької області, яка з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, і з особистих причин не мали змоги звернутися до нотаріальної контори відповідного нотаріального округу за місцем проживання у встановлений законом строк.

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до нотаріальної контори у Дніпропетровській області з заявою про прийняття спадщини, але їй в усній формі було відмовлено в провадженні цієї нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до нотаріуса за місцем реєстрації.

З огляду на зазначене, у відповідності до положень чинного законодавства ОСОБА_1 має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_4 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку і вимушена звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видаєтьсяза місцем відкриття спадщини.

Згідно з підпунктом 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майнота перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу Україниспадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296Цивільного кодексу Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1297Цивільного кодексу Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявоюспадкоємців, які прийняли спадщину в порядку,установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власностіна будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельною ділянкоюв порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, право власності в порядку спадкування за законом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,1 кв. м, житлова площа 56,8 кв. м (складові частини об`єкту нерухомого майна: житловий будинок, А-1, прибудова, а1, тамбур, а-1, гараж, Г-1, погріб, гп, літня кухня, Б-1, навіс, Н-1, сарай, В-1, літній душ, Д-1, вбиральня, У-1, вигрібна яма, е, ворота, №1, паркан, №2, №3, №4), право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером .07.2020 та земельну ділянкуза кадастровим номером :01:004:0225 площею 0,0764 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером .07.2020.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський