ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 402/144/24

провадження № 22-ц/4809/1379/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Єгорова С. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2024 року (суддя Бондаренко А.А.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених позовних вимог та заперечень на позов

ОСОБА_1 звернувся до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року у справі № 402/388/22 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 у справі № 402/388/22 визначено місце проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вказує, що станом на 01 січня 2024 року у нього існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина у розмірі 12 839,47 грн. Повідомляє, що має доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_6 . За домовленістю з матір`ю доньки, позивач бере участь в матеріальному утриманні дитини. Враховуючи наявність ще однієї дитини, стверджує, що сплата аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) є для нього непосильною. Зауважує, що не відмовляється від обов`язку матеріально утримувати сина, а тому звернувся до суду з даним позовом.

У поданому до суду першої інстанції відзиві на позов відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами. Вважає, що позивачем не надано доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Не доведено також, що змінились інші обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів. Повідомляє, що згідно з попереднім розрахунком, її витрати на професійну правничу допомогу у даній справі складають 4844,80 грн (а.с. 33-38).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено; зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року у справі № 402/388/22 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зважив на те, що позивач має на утриманні двох дітей, а не одну дитину, як вважалось при винесенні рішення від 16 січня 2023 року у справі № 402/388/22. На переконання суду, для справедливого призначення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання обох дітей, доцільним є зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь відповідачки на утримання сина.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішеннямУльяновського районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2024 року, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовної заяви. Вважає, що судом були порушені норми процесуального та матеріального права.

Щодо порушення норм процесуального права зазначає, що суддею Ульяновського районного суду Терновенко А.В. було заявлено самовідвід у даній справі, після чого було проведено повторний автоматизований розподіл справи, на підставі якого було визначено головуючим суддею Бондаренка А. А., який без прийняття справи до свого провадження та відповідно без винесення ухвали про відкриття провадження у даній справі та направлення її сторонам, призначив справу до розгляду. Також стверджує, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено ч. 4 ст. 263 ЦПК України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які відповідач посилалась у своєму відзиві та на які суд першої інстанції не звернув уваги та не надав їм відповідної правової оцінки.

Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зазначає, що не погоджується з висновками суду щодо встановлення наявності підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не довів погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, що може бути визнано підставою для зменшення розміру аліментів згідно зі ст. 192 СК України.

Наголошує, що судова практика містить висновки про те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Відзив не подавався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до ухвали Кропивницького апеляційного суду від 21 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 18 вересня 2024 року закінчено підготовчі дії; постановлено розгляд справи за апеляційною скаргою здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З копії виконавчого листа від 28 лютого 2023 року у справі № 402/388/22 вбачається, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 16 січня 2023 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягування розпочати з 29 липня 2022 року та продовжити до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 71373928 Святошинського відділу ДВС у м. Києві від 15 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01 січня 2024 року становить 12839,47 грн (а.с. 15-16).

ОСОБА_1 також є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 липня 2018 року (а.с. 17).

За доводами позивача, між ним та матір`ю доньки ОСОБА_5 ОСОБА_7 досягнуто домовленості про добровільну його участь у матеріальному утриманні дитини.

На підтвердження своєї участі у матеріальному забезпеченні дочки позивачем до суду першої інстанції надано копії платіжних інструкцій від 28 лютого 2021 року на суму 305,00 грн, від 23 вересня 2021 року на суму 500,00 грн, від 20 грудня 2021 року на суму 502,51 грн, від 07 жовтня 2021 року на суму 1005,03 грн, від 22 жовтня 2021 року на суму 703,52 грн, від 06 листопада 2021 року на суму 804,02 грн, від 25 листопада 2021 року на суму 703,52 грн, в яких платником зазначено ОСОБА_1 , а одержувачем коштів ОСОБА_8 (а.с. 19-25).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним нормам процесуального закону не відповідає.

Надаючи правову оцінку в контексті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого вказав, що крім сина, на утримання якого з нього стягуються аліменти на підставі рішення суду, він має також дочку, брати участь у матеріальному забезпеченні якої він зобов`язався за домовленістю з матір`ю останньої. Зазначене вважав самостійною підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, слушними є доводи апеляційної скарги, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього сина або які свідчать про неможливість надавати йому матеріальну допомогу.

При цьому, наявність другої дитини, яка до того ж народилася до ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , не є безумовною підставою для зменшення їх розміру.

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23 зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу, та суперечитиме її інтересам.

Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2024 року у справі № 591/6388/22.

Наведені вище законодавчі вимоги та актуальна практика Верховного Суду у контексті спірних правовідносин судом першої інстанції помилково до уваги взяті не були, що призвело до неправильного вирішення спору у даній справі.

Обґрунтування позову зводиться до пояснень про другу дитину, яка народилася до вирішення стягнення аліментів та наявності заборгованості за судовим рішенням. Жодних достатніх обґрунтувань зміни матеріального стану платником аліментів не подано.

Посилання в апеляційній скарзі на процесуальні порушення, які були допущені судом першої інстанції, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені обставини, відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 ЦПК України, не є підставами для скасування чи зміни судового рішення.

Поряд з цим, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права є підставами для задоволення апеляційної скарги скаржниці та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судові витрати

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Належними у справі доказами підтверджується надання відповідачці правової допомоги під час розгляду даної справи у судах першої інстанції адвокатом Терновенком Романом Миколайовичем, а саме: договором про надання (правничої) правової допомоги від 01 березня 2024 року (а.с. 45), ордером на надання правничої (правової ) допомоги серії ВІ №1191868 від 17 січня 2024 року (а.с. 72 том 1) та серії ВА №1075311 від 13 березня 2024 року (а.с. 46), актом прийому-передачі виконаних робіт від 13 березня 2024 року (а.с. 47).

Так, під час розгляду справи у суді першої інстанції адвокат виконав, а відповідачка прийняла послуги за договором про надання (правничої) правової допомоги від 01 березня 2024 року на загальну суму 4844,80 грн, детальний опис яких міститься у акті прийому-передачі виконаних робіт від 13 березня 2024 року.

Квитанцією до прибуткового касового ордера від 13 березня 2024 року № 7 на суму 4844,80 грн підтверджується здійснення відповідачкою оплати за надані адвокатом послуги на підставі договору про надання (правничої) правової допомоги від 01 березня 2024 року (а.с. 48).

Заперечень позивача щодо відшкодування понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та їх розміру матеріали справи не містять.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до викладеного вище, понесені відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції підлягають відшкодуванню за рахунок позивача у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати скаржниці зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 25 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення у справі.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції у сумі 4844,80 грн та судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

С. М. Єгорова