Справа № 202/2090/24
Провадження № 2/202/2905/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з орбмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.було вчинено виконавчий напис, котрий зареєстровано в реєстрі за номером 13112 про стягнення з неї, позивача на користь відповідача заборгованості.

На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. було відкрите виконавче провадження №68338293.

Вказаний виконавчий напис позивач вважає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства з урахуванням наступного.

Так, перед тим як вчиняти виконавчий напис, нотаріус повинен пересвідчитись, що між сторонами було укладено кредитний договір та кредитодавцем виконано умови, а саме, перераховано боржнику кредитні кошти, а боржником в свою чергу не виконуються вимоги укладеного договору, та він не має заперечень щодо суми заборгованості.

Ознайомившись з виконавчим написом їй, ОСОБА_1 , стало відомо, що виконавчий напис №13112 від 17.12.2021 року вчинено на підставі кредитного договору №32001 від 01.11.2020 року, укладеним нібито між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та нею. Проте, жодних зобов`язань перед ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» вона ніколи не мала.

Позивач також зазначає, що інформація про спосіб отримання позивачем кредитних коштів, а саме про банківський рахунок або номер карти, на яку перераховуватимуться кошти, відсутня в кредитному договорі. Крім того, кредитний договір №32001 від 01.11.2020 року не містить її підпису.

Також ОСОБА_1 зауважує на тому, що відповідачем не було надано жодних доказів, що саме електронним цифровим підписом нею підписано кредитний договір №32001 від 01.11.2020 року, оскільки ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» не надано ані відомості про сертифікацію її ключа ЕЦП, ані відомостей про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Таким чином, відповідачем надано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., кредитний договір, який, відповідно до ст.1055 ЦК України є нікчемним та встановлення його нікчемності не потребує звернення до суду, в силу приписів ст.215 ЦК України.

Позивач зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису набрало чинності судове рішення, котрим визнано не законною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів Украхїни №662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, на момент вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Також позивач зазначає, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відомості будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Позивач доводить до відома, що відповідачем за місцем її реєстрації не було надіслано жодної вимоги щодо усунення недоліків. Тому на підставі яких документів відповідачем приватному нотаріусу надано розрахунок заборгованості, котра, на думку ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», є безспірною їй, як позивачу, невідомо. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону.

Так, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

З огляду на зазначене, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за реєстровим номером 13112, вчинений 17.12.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»заборгованості у розмірі 6 794,50 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася. Надала суду заяву, в котрій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на адресу суду не направив.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. у судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлені. Від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А.С. надійшла заява, в котрій останній просив провести розгляд справи без його участі

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 13112, про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Договором №32001 від 01.11.2020 року, укладеним з ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»у розмірі 6 794,50 грн., котра складається з 4 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 2 794,50 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Строк платежу за Договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020 року по 11.11.2021 року.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 15.07.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Відповідно до письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. всупереч нормам діючого законодавства вчинений не на нотаріально посвідченій угоді (кредитному договорі), укладеній між ОСОБА_1 та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» про визнання виконавчого напису за реєстровим номером 13112 таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 679,20 грн. (а.с. 2, 27).

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №32001 від 01.11.2020 року за період з 02.12.2020 року по 11.11.2021 року в розмірі 6 794,50 грн., котра складається з 4 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 2 794,50 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитомна користь Товариства з орбмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія», зареєстрований в реєстрі за номером 13112, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з орбмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія»(інд. 04116, м.Київ, пр.Перемоги, буд.26, прим.129, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 679 (тисяча шістсот сімдесят дев`ять) грн. 20 (двадцять) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.