Справа № 210/4278/24
Провадження № 2/177/1140/24
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

21 листопада 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 25.07.2024 до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області суду з указаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пред`явлені вимоги позивач мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З травня 2024 року сторони припинили спільне проживання і з цього часу відповідач перестав надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Судовим наказом від 27.11.2023, виданим Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки. На момент звернення до суду позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також, на утриманні позивача перебувають неповнолітні діти від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1/6 від доходу відповідача.

На підставі розпорядження голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у порядку п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, 19.09.2024 надійшла до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, в силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку позивачки та її представника проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) із 08.12.2022 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Як слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_1 - мати (а.с.10).

Також, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11, 12).

Відповідно до витягів з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13. 14. 15, 16).

ОСОБА_1 з 29.08.2014 працює в Криворізькій гімназії № 75 КМР вихователем ГПД, а з 01.09.2021 переведена на посаду асистента вчителя. Наразі, ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 25.10.2023 по 25.07.2026 (а.с.17).

Судовим розглядом встановлено, що питання надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, із якою проживає їх малолітня дитина, між сторонами в позасудовому порядку не врегульовано. На час ухвалення судом рішення в справі, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено. Як вказує позивач, сторони проживають окремо, донька проживає з нею, спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно зі ст. 79-80 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, із яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст. 94 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Так, під час судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін у шлюбі, народження у них спільної дитини, батьківство якої відповідачем не оспорювалось.

За даними з Єдиного реєстру судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/115213325, судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2023 із ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви, тобто з 16.11.2023 і до повноліття дитини.

Судом встановлено, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а тому коштів на її утримання, як дружини, не вистачає.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання, як дружини, із якою проживає малолітня дитина, у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 25.07.2024 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 142, 206, 247, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,- задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 25.07.2024 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: