Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6677/24 Головуючий у 1-й інст. Шкиря В. М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Галацевич О,М., Шевчук А.М.

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 292/230/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Невеської Олександри Олександрівни, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 21.02.2022 року між ТОВ «Київська торгова інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 00 на суму 12000 грн зі строком повернення - 14.04.2022 року. Заявлений строк кредитування складає 23 календарних дні, з 21.02.2020 року по 15.03.2022 року, тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка 990,00 % річних (2,71 % на день) за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 643,50 % річних (1,76 % на день); пільгова процентна ставка - % річних(% на день). За користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів з 16.03.2022 року по 16.03.2022 року останнього дня: за стандартною процентною ставкою 990,00 % річних (2,7 % в день).

ТОВ «Київська торгова інвестиційна компанія» свої зобов`язання виконала та надала кредит в сумі 12000 грн, в той час як відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув кредит та відсотки протягом обумовлених строків.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за кредитним договором №00 від 21.02.2022 року, позичальником за яким виступає ОСОБА_1 .

Станом на 08.04.2024 року відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги нового кредитора. Загальний розмір грошових вимог нового кредитора до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, становить 29250,44 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 12000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 17250,44 грн.

Таким чином, просив суд стягнути із Швецова ОО. на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 00 (пролонгація) від 21.02.2022 року в сумі 29250,44 грн., та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором кредитної лінії № 00 від 21.02.2022 у розмірі 26613 грн 60 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12000 грн . та заборгованості зі сплати відсотків у сумі 14613 грн. 60 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Компенсовано ТОВ «Факторинг Партнерс» 2962 грн. 07 коп. судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» судові витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Невеська О.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення відсотків, а також в частині відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, - про відмову у задоволенні цих позовних вимог й відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, зазначає, що у 2014 році відповідача було мобілізовано до лав ЗСУ, а у період з 31.03.2014 року по 04.07.2014 року він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районів проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, отримав поранення, внаслідок чого йому було проведено оперативне втручання та він проходив реабілітацію й отримав статус особи з інвалідністю внаслідок війни.

Посилається на п.11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема, особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України.

Згідно з ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Ця норма Закону є нормою прямої дії, проте суд її не врахував.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов в частині стягнення з нього 12000 грн заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), вважає, що суд при ухваленні рішення проігнорував посвідчення серії НОМЕР_1 , яке підтверджує статус відповідача, а саме особи з інвалідністю внаслідок війни, та безпідставно стягнув з нього відсотки за користування кредитними коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування суми заборгованості за відсотками, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Відповідачем було укладено кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю необхідну інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання договору відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вважає, що пільга, передбачена ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», стосується тільки тих військових, які безпосередньо проходять військову службу і є учасниками АТО/ООС.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.02.2022 року між ТОВ «Київська торгово- інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії № 00, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти (кредит) в сумі 12000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (1.2, 1.3, 1.4, 1.6 Кредитного договору)

Сторони погодили, що датою повернення кредиту є 14.04.2022.

Також умовами договору передбачено сплату фіксованої процентної ставки у розмірі 990,00 % річних (2,71 % на день) за кожен день користування кредитом за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та / або пільговою процентною ставкою.

Знижена процентна ставка 643,50 % річних (1,76 % на день); пільгова процентна ставка - % річних(% на день).

Договір № 00 від 21.02.2022 року та додатки до нього підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 7648.

Ідентифікацію відповідача підтверджено довідкою.

Аналогічні умови кредитування вказані в паспорті споживчого кредиту.

Згідно з графіком платежів № 00 у додатку №1 до договору № 00 від 21.02.2022 року відповідач мав сплатити до 15.03.2022 року - 12000 грн позики та 4865,88 грн відсотків з розрахунку 1,76 % за кожен день користування, а в разі сплати з 16.03.2022 до 14.04.2022 року- 12000 грн кредиту та 9764,40 грн відсотків за користування кредитом з розрахунку 2,71 % за кожен день користування кредитом.

Згідно з додатком №2 до договору № 00 від 21.02.2022 року у разі сплати кредиту в сумі 12000 грн до 15.03.2022 року необхідно сплатити відсотки в сумі 4865,88 грн, а в разі сплати кредиту в сумі 12000 грн до 14.04.2022 року ще - 9764,40 грн, а всього стане 14630,28 грн відсотків, загалом же реальна вартість складе 26630,28 грн (14630,28 грн - відсотки +12000 грн - тіло кредиту).

Загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово- інвестиційна компанія» також підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.

Директор ТОВ "Універсальні платіжні рішення" листом від 02.02.2024 року вих № 6162_36 повідомив ТОВ «Київська торгові інвестиційна компанія» про те, що 21.02.2022 року на платіжну карту НОМЕР_2 перераховано 12000 грн.

Згідно з довідкою за договором № 00 від 21.02.2022 року кредит в сумі 12000 грн видано 21.02.2022 року . В період з 21.02.2022 по 15.03.2022 року включно щодня нараховувалися відсотки за користування кредитом по 211,56 грн, що становить загалом 4865,88 грн. З 16.03.2022 по 14.04.2022 року нараховувалися відсотки за користування кредитом по 325,48 грн щоденно, загалом нараховано за цей період -9764,40 грн. А загалом з 21.02.2022 по 14.04.2022 року нараховано 14630,28 грн. Також довідка містить відомості, що 30.06.2022 року нараховано 2620,16 грн відсотків та всього заборгованість складає 29250,44 грн (12000 грн- кредит +14630,28 грн відсотки з 21.02.2022 по 14.04.2022 року + 2620,16 грн відсотки нараховані 30.06.2022 року)

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №18/12-20233, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі і за кредитним договором №00 від 21.02.2022 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Реєстр боржників містить інформацію про те, що заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 29250,44 грн., що складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 12000грн.; заборгованості за відсотками 17250,44 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь позивача заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 12000 грн.

Разом з тим, висновок суду про необхідність стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 14613 грн 60 коп. є помилковим.

Так, ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно з п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 20 травня 2014 року №1275, дія цього Закону в частині звільнення від штрафних санкцій і пені та припинення нарахування процентів за користування кредитом поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Матеріали справи свідчать, що позивач є особою з інвалідністю 1 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України « Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнний дій.

Указом в.о. Президента України « Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з цього часу настав особливий період.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває й досі.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяв особливий період, який триває й до теперішнього часу, й відповідач з часу укладення вказаного договору має право на зазначену пільгу та нарахування відсотків за користування кредитом є неправомірним.

Таким чином, рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, - про стягнення зі ОСОБА_1 на користь позивача 12000 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором У задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 17250 грн. відмовити.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки відповідач є особою з інвалідністю 1 групи й позовні вимоги задоволено частково ( на 41%), необхідно компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1241,48 грн. ( 3028 грн. х 41%).

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Невеської Олександри Олександрівни, задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 7 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором кредитної лінії від 21.02.2022 року у розмірі 12000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1241,48 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" 1500 грн витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: