КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року

м. Київ

справа №361/5305/23

провадження №22-ц/824/7890/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Гуля В.В.

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 01 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) з 01 листопада 2022 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначала, що 21 листопада 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 619, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Вказувала, що у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилалася на те, що сімейне життя не склалось через несумісність характерів, фактично шлюбні стосунки припинено з листопада 2022 року і на даний час вони проживають окремо.

Син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Зауважувала, що позивач та відповідач так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини.

Уважала, що у будь-якому разі повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити.

Також зазначила, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має.

На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який працює у ТОВ «Аджакс Сістемс Манюфекчурінг» на посаді керівника проектів та програм у сфері матеріального (нематеріального) виробництва, аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 29 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який працює у ТОВ «Аджакс Сістемс Манюфекчурінг» на посаді керівника проектів та програм у сфері матеріального (нематеріального) виробництва аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 червня 2023 року і до виповнення дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/15 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду у справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в іншій частині позову відмовити.

Уважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У мотивування скарги зазначає, що згідно протоколу судового засідання від 21 грудня 2023 року не було проведено поновленого розгляду справи, не було визначення закінчення поновленого розгляду справи, а також не було відкрито судові дебати з приводу додаткового дослідження обставин, у зв`язку з чим вважає, що вказані процесуальні порушення суду першої інстанції призвели до ухвалення рішення з порушенням таємниці нарадчої кімнати, що є достатньою підставою для скасування рішення повністю лише з цих підстав.

Зазначає, що сума стягнутих з відповідача аліментів більш, ніж у 8 разів перевищує суму прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та працездатної особи.

Вказує, що суд першої інстанції, встановивши розмір заробітної плати відповідача у рішенні, жодним чином не обґрунтував необхідність стягнення такої значної суми аліментів, не встановив перелік актуальних життєвих потреб позивача та дитини, не зазначив про те, чому саме такий розмір аліментів має задовольнити актуальні життєві потреби дитини та позивача, а також не здійснив аналізу існуючого життєвого стандарту в місці проживання позивача та дитини.

Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт понесення аналогічних витрат на утримання дитини з боку позивача, натомість відповідач надав суду значні кількість квитанцій про оплату послуг та товарів для дитини, а також окремо про сплату аліментів на користь позивача.

Зауважує, що у матеріалах справи наявні квитанції, що свідчать про здійснення добровільної сплати відповідачем аліментів на користь позивача, оплати витрат на проведення операції для дитини, навіть не зважаючи на факт звернення позивачем з відповідним позовом до суду.

Також звертає увагу суду, що відповідач не має власного житла ані в Києві, ані в Київській області, у зв`язку з чим останній орендує житло у Київській області з метою постійних зустрічей з дитиною, яка проживає з матір`ю саме в Київській області, що є окремою підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки розмір оренди житла майже у п`ять разів перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи, що є значним навантаженням на відповідача.

Сторона відповідача посилається на те, що на утриманні ОСОБА_1 перебувають його непрацездатні батько та матір, які потребують додаткової фінансової підтримки, зокрема за станом здоров`я, і відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції надавались про це додаткові докази.

На переконання сторони захисту позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині.

Зазначає, що подружжя перебувало у шлюбних відносинах нетривалий час, з листопада 2022 року подружжя вже не проживало разом, а також позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу.

На переконання скаржника стягнення витрат на утримання дружини буде для відповідача надмірним фінансовим тягарем та може призвести до неможливості у повному обсязі сплачувати аліменти на утримання дитини та виникнення заборгованості, що однозначно не буде в інтересах дитини.

Звертає увагу апеляційного суду на правову позицію, викладену у рішенні від 19 листопада 2021 року у справі №361/1876/21.

06 травня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , в якому останній, уважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Також просить поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Як на підставу для поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу посилається на те, що станом на час подання відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача не отримувала копію апеляційної скарги, у зв`язку з чим була позбавлена можливості подати відзив у визначений в ухвалі термін.

У силу положень частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи може поновити лише той пропущений процесуальний строк, який установлено законом, а тому клопотання представника позивача про поновлення строку на подання відзиву задоволенню не підлягає.

Разом з тим, установлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

Аналіз клопотання свідчить, що строк на подання відзиву пропущений з поважних причин, зокрема, у зв`язку з неотриманням позивачем та її представником копії апеляційної скарги, а тому суд на підставі статті 127 ЦПК України продовжує пропущений позивачем процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив зрозміру офіційно підтвердженої заробітної плати відповідача - 125 159 грн, належного йому на праві власності майна, можливості відповідача нести витрати на оренду житла для особистого проживання у розмірі 15 000 грн на місяць, у зв`язку з чим уважав цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 29 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зауважив, що позивач не надала належних та допустимих доказів звернення до відповідача з вимогою про сплату аліментів на її користь, а також ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів, та відмовив позивачу у стягненні аліментів на її користь з 01 листопада 2022 року за необґрунтованістю зазначеної дати стягнення, та вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частка від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 червня 2023 року і до виповнення дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 21 листопада 2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №619. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_8 .

На день розгляду справи судом першої інстанції шлюб між сторонами не розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2396.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи вих. №06-15/340 від 13 січня 2021 року за ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01 вересня 1994 року і по теперішній час, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за цією ж адресою - з 30 жовтня 2021 року по теперішній час.

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 липня 2023 року, за ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 2020 року управлінням з питань комунальної власності та житла Броварської міської ради Київської області, зареєстровано на праві власності частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира має загальну площу 42,7 кв.м, житлову площу 28,6 кв.м. Іншим співвласникам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 належить також по частці вказаної квартири.

Згідно наказу №56-к від 07 липня 2021 року «Про надання відпустки для догляду за дитиною до 3- х років» ОСОБА_3 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років з 08 липня 2021 року до 19 травня 2024 року включно або до її фактичного виходу на роботу.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01 травня 2021 року до 01 червня 2024 року призначено допомогу при народженні дитини, на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про отримання допомоги від 19 липня 2023 року, за №04/14/1578.

ОСОБА_3 за період з січня 2023 року по липень 2023 року отримала місячну соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі по 860 грн на місяць, загальна сума 6 020 грн, про що свідчить довідка №04-14/1581, а також за період з січня 2022 року по грудень 2022 року отримана соціальна допомога при народженні дитини у розмірі по 860 грн на місяць на загальну суму 10 320 грн, що підтверджується довідкою №04-14/1580.

01 лютого 2022 року між ОСОБА_11 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) укладений договір на надання послуг, згідно п. 1 якого виконавець зобов`язується по завданню замовника надати послуги няні для дитини ( ОСОБА_5 ), за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказані послуги були оплачені ОСОБА_1 згідно квитанції від 16 січня 2023 року у розмірі 2 949 грн, 30 березня 2023 року у розмірі 4 500 грн. Всього на суму 7 449 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №134434 від 30 червня 2023 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

20 листопада 2022 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 укладений договір (найму) оренди будинку, у п. 1.1. якого зазначено, що у відповідності до умов цього Договору, наймодавець передає наймачу у тимчасове платне користування (далі - «Оренду») будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та загальна площа якої становить 162 кв.м з усіма невід`ємними технічними пристроями і з предметами домашньої обстановки згідно Додатку № до цього Договору.

У п. 4.1., 4.1.4 вказано, що за домовленістю сторін, щомісячна плата за користування об`єктом нерухомості - орендна плата, вноситься наймачем у готівковій та/або безготівковій формі у національній валюті України у розмірі 15 000 грн. Оплата комунальних та інших послуг, що відносяться до об`єкту нерухомості не входить до суми орендної плати. Наймодавець самостійно сплачує рахунки, виставлені постачальниками послуг.

До вказаного договору доданий Додаток №1 - Акт прийому-передачі житлового приміщення від 20 листопада 2022 року.

Відповідач поніс витрати на оренду житла для проживання на суму 150 681 грн, що підтверджується такими доказами: квитанцією №КМ63-5835-АН68-АА88 від 20 листопада 2022 року на 22 000 грн; квитанцією №Х9М9-369Е-АЕХ6-0НМ5 від 22 грудня 2022 року на 19 825 грн; квитанцією №В4АН-90Е7-8РР0-АРСА від 22 січня 2023 року на 20 816 грн; квитанцією №С5ВК-1СТМ-1Т12-ХС51 від 23 лютого 2023 року на 21 469 грн; квитанцією №А4М-А99Р-9817-ТВСЕ від 19 березня 2023 року на 14 602 грн; квитанцією №05Т7-ЕХ31-ЗТМТ-НК79 від 23 квітня 2023 року на 19 992 грн; квитанцією №В1РЕ-7Х1К-311Р-7ВК9 від 21 травня 2023 року на 16 977 грн; квитанцією № ХС97-АС56-0НМВ-А8К8 від 24 червня 2023 року на 15 000 грн.

За змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19 липня 2023 року, ОСОБА_1 є власником: частки квартири площею 50 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 працює у ТОВ «Аджакс сістемс манюфектуринг» з 03 квітня 2023 року (наказ від 30 березня 2023 року №388/МК) та займає посаду керівника проектів та програм у сфері матеріального (нематеріального) виробництва, Команда Embedded Департамент Devis. Щомісячна заробітна плата згідно штатного розпису становить 125 159 грн, що підтверджується довідкою від 07 грудня 2023 року.

Згідно довідки від 07 грудня 2023 року №ASM00111 дохід ОСОБА_1 за період з 01 червня 2023 року по 30 листопада 2023 року склав 762 212 грн 39 коп.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 06 вересня 1991 року Асіївською сільською радою Балаклійського району Харківської області, вбачається, що батьком ОСОБА_1 вказаний - ОСОБА_14 , матір`ю - ОСОБА_15 .

Мати ОСОБА_15 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , має пільги для ветеранів праці, пенсіонер, вид пенсії - за вислугу років, що підтверджується копією паспорту громадянина України, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 виданим Управлінням соціального захисту населення Балаклійської державної адміністрації, пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 .

28 червня 2023 року ОСОБА_15 проходила консультацію судинного хірурга у медичному центрі «Добробут -поліклініка» та їй встановлено клінічний діагноз: варикозна хвороба обох кінцівок з клапанною недостатністю СФС з субтотальним рефлюксом по ВПВ, СПС з тотальним рефлюксом по МПВ зліва, підшкірних та перфоративних вен. Індиративний целюліт лівої гомілки в ст. загострення. Рекомендовано, в тому числі, оперативне лікування (ЕВЛО2 кат+МФЕзЕхоСТ+кросектомія 1 кат) в плановому порядку зліва, зправа.

Згідно акту надання послуг №21 від 01 серпня 2023 року ОСОБА_15 було виконано наступні роботи: ендовенозна лазерна коагуляція лівої нижньої кінцівки, вартість послуги склала 26 520 грн, на підтвердження чого ОСОБА_1 надав квитанцію від 02 серпня 2023 року про переказ коштів у розмірі 27 000 грн, згідно якої переказ був здійснений з платіжного інтрументу UA НОМЕР_11, картка НОМЕР_5 на платіжний інструмент: НОМЕР_10, банк одержувача ПриватБанк.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно на взяв до уваги вказаний доказ, обґрунтовуючи таке рішення тим, що вказані реквізити отримувача не співпадають з реквізитами, зазначеними в Акті надання послуг №21 від 01 серпня 2023 року, підписаному ОСОБА_15 та представником ТОВ «Флеболог». Окрім того, не надано належного доказу і того, що вказаний переказ здійснений на картковий рахунок матері відповідача ОСОБА_15 , і що платіжний інструмент: НОМЕР_10 - це її картковий рахунок.

Згідно наказу №194 к/в від 15 листопада 2022 року Комунального вищого навчального закладу «Харківська академія неперервної освіти» ОСОБА_15 у зв`язку із завершенням навчання на курсах підвищення кваліфікації педагогічних працівників за освітньою програмою «Формування в учнів ключових та предметних компетентностей на уроках інформатики та математики відповідно до Державного стандарту базової середньої освіти в умовах дистанційного навчання» в обсязі 30 год./1кредит (дистанційна форма навчання, наказ про зарахування № 194 к/з від 01 листопада 2022 року) видано свідоцтво про підвищення кваліфікації слухачам відповідно до списку (п. 16).

З роздруківки освітнього проекту «На урок» для вчителів за посиланням naurok.com.ua, ОСОБА_15 працює вчителем математики, адреса: Харківська область, Ізюмський район, смт. Донець.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_15 є власником наступного майна: житлового будинку, загальною площею 99 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0233 площею 0,2671 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_6 ; частки квартири площею 50 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; однокімнатної квартири площею 24,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Батько відповідача ОСОБА_14 зареєстрований в АДРЕСА_8 , є пенсіонером за віком, що підтверджується наданою копією паспорта громадянина України, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 .

Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3228 КНП БМР ХО «БКБЛІЛ», ОСОБА_14 проходив стаціонарне лікування у період з 16 квітня 2023 року по 28 квітня 2023 року у хірургічному відділенні. Діагноз: гострий гангренозний апендицит с перфорацією, розлитий фіброзно-гнійний перитоніт, токсичний стадія. Як убачається з вказаної виписки зі згоди хворого йому 14 квітня 2023 року була проведена операція: срединна лапаротомія, апендектомія, санація і дренування брюшної полості.

Зі змісту наданих нотаріально завірених заяв свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 убачається, що ОСОБА_14 є пенсіонером за віком з 15 березня 2016 року, має постійні проблеми зі здоров`ям та необхідність вартісного лікування. Йому було встановлено діагноз - гострий гангренозний апендицит, фіброзно-гнійний перитоніт. 14 квітня 2023 року йому проведено операцію. Всі витрати на лікування оплачував син ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є єдиною особою, на утримані якого він перебуває. Свідок звертає увагу, що здійснюючи його утримання, син ОСОБА_1 надає йому щомісячну грошову допомогу, а також здійснює витрати на лікування, обстеження тощо.

Окремо свідок зазначив, що в нього також є син, ОСОБА_16 (паспорт громадянина НОМЕР_7 , виданий УМВД Росії по Ямало-Ненецький автономному округу 27 листопада 2020 року), який є громадянином російської федерації, не перебуває на території України та не надає йому жодної допомоги, не надає кошти та не здійснює його утримання.

ОСОБА_14 також зазначив, що він обізнаний із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

У своїй заяві свідок ОСОБА_15 зазначила, що вона є пенсіонером за віком з 23 грудня 2014 року та має постійні проблеми зі здоров`ям, необхідність вартісного лікування. Їй було встановлено діагноз - варикозна хвороба обох нижніх кінцівок з клапанною недостатністю. 01 серпня 2023 року проведено операцію загальною вартістю 31 000 грн. Її син ОСОБА_1 сплатив повну вартість операції у розмірі 31 000 грн. Також зазначила, що орієнтовно через 6 місяців планується аналогічна операція.

Свідок зазначила, що ОСОБА_1 , є єдиною особою на утримані якої вона перебуває. Здійснюючи її утримання, син ОСОБА_1 надає їй щомісячну грошову допомогу, а також здійснює всі витрати на лікування, обстеження тощо.

Окремо зазначила, що вона також має сина ОСОБА_16 (паспорт громадянина РФ № НОМЕР_8 , виданий УМВД Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу 27 листопада 2020 року), який є громадянином російською федерації, не перебуває на території України та не здійснює їй жодної допомоги, не надає кошти та не здійснює її утримання.

Також у заяві ОСОБА_15 зазначила, що вона ознайомлена із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, даною заявою повідомляє суд про обставини та надає інформацію у якості свідка.

Згідно висновку дерматолога від 24 січня 2008 року ОСОБА_1 направляється для стаціонарного обстеження (лікування), діагноз іхтіоз.

З направлення від 28 травня 2019 року, виданого призовнику ОСОБА_1 , вбачається, що він направляється для медичного обстеження з діагнозом іхтіоз для уточнення стану здоров`я та прийняття остаточного рішення до дерматолога.

15 жовтня 2023 року ОСОБА_1 проходив консультацію у дерматовенеролога у медичному центрі «Добробут-поліклініка» та йому встановлений клінічний діагноз - Вроджений іхтіоз. Надані додаткові рекомендації.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 з медичного центру «Добробут-поліклініка» він перебував на стаціонарному лікуванні та 09 вересня 2023 року йому проведено оперативне втручання у плановому порядку, в умовах загальної анестезії. Надані рекомендації.

З квитанції ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 22 вересня 2023 року вбачається, що оплачена перев`язка в сумі 500 грн, від 12 вересня 2022 року у сумі 500 грн. Також згідно квитанції від ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 10 вересня 2023 року сплачено 28 754 грн за медикаментозне лікування.

За призначенням лікаря придбані ліки на суму 1 060 грн 70 коп. згідно квитанції від 22 вересня 2023 року, 486 грн згідно квитанції від 10 вересня 2023 року ТОВ «Альго-фарм», згідно квитанції ТОВ «Медичний центр «Добробут-поліклініка» від 10 вересня 2023 року у сумі 1 060 грн. Всього на суму 2 606 грн 70 коп.

Із поданих доказів убачається, що у сторін також існує спір щодо користування автомобілем MAZDA 6, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 , який був придбаний у період шлюбу.

Згідно листа від 19 грудня 2022 року від ТОВ «Санрайз груп», вказане товариство пропонує ОСОБА_3 посаду менеджера з продажів в ТОВ «Санрайз груп» з місячним окладом 2 100 доларів США в гривневому еквіваленті (з подальшою кореляцією відповідно курсу станом на 1 число щомісяця) та просить прибути для початку співпраці у понеділок 26 грудня 2022 року в офіс за адресою: АДРЕСА_5 . Крім того у листі зазначено, що обов`язковою умовою для співпраці є: знання іноземної мови не нижче середнього рівня, наявність власного транспортного засобу для здійснення робочих поїздок 2 рази на тиждень.

З наданої довідки Головного сервісного центру МВС від 12 грудня 2023 року вбачається, що відсутні відомості в Єдиному державному реєстрі МВС відомостей про видачу ОСОБА_3 посвідчення водія.

З квитанцій, наданих відповідачем, встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_17 у розмірі 96 100 грн, що підтверджується наступними квитанціями: квитанцією №ЗЕАС-1ХР1-МТХХ-С4КР від 09 грудня 2022 року на 10 000 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на аліменти; квитанцією №9Т80-КХСС-049Х-АР10 від 10 січня 2023 року на 8 100 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти; квитанцією №94Н6-РЕСЗ-32К7-В2ЕМ від 13 лютого 2023 року на 10 000 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на аліменти; квитанцією №6ААС-МЕС9-19ЕМ-Р9ТК від 09 березня 2023 року на 10 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти; квитанцією №2КМ0-ЕТ61-АРАЕ-Е98К від 10 квітня 2023 року на 10 000 грн - переказ особистих коштів на аліменти на утримання дитини; квитанцією №756Е-8951-8083-23М1 від 05 травня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти; квитанцією №8996-2Н9Т-НХЗН-Н23В від 11 червня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти для Макса; квитанцією №ХСМР-16М9-Т5РР-8558 від 11 липня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти для сина; квитанцією №ХСМР-16М9-Т5РР-8558 від 11 серпня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти на дитину; квитанцією №С5З9-СТ5Е-ЕХЕ7-1ТНР від 10 вересня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти для дитини; квитанцією №А94С-Х056-Е4НК-5Х7К від 15 жовтня 2023 року на 8 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на аліменти для дитини.

Також ОСОБА_1 були понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_17 , що підтверджується наступними квитанціями: квитанцією №ЗВЕ9-ХР81-КЕ79-13ЕА від 28 квітня 2023 року на 1178 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на ліки для Максима; квитанцією №38К0-223К-274Х-ВК50 від 06 травня 2023 року на 1 300 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на памперси; квитанцією №АР69-АХ77-9МК8-91РР від 21 травня 2023 року на 1 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 від бабусі на смаколики; квитанцією №Е2В0-4РК8-КК17-7136 від 21 травня 2023 року на 845 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на ліки; квитанцією №2СВ4-8АТ5-1Н31-2РТ9 від 30 червня 2023 року на 1 010 грн - оплата послуг медичного центру; квитанцією №6765-8РА9-РНРК-4КР4 від 24 листопада 2022 року на 921 грн - оплата ліків для дитини; квитанцією №5579-6ЕС2-2200-05КВ від 26 грудня 2022 року на 650 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 на відвідування лікарів; квитанцією №9891-С248-СКА7-ЕА36 від 27 грудня 2022 року на 150 грн - оплата послуг медичного центру; квитанцією №8Т2Н-АА24-СТЕЕ-ЗН9Н від 18 січня 2023 року на 980 грн - оплата послуг медичного центру; квитанцією №М85Х-9337-МКК0-Х8Т9 від 07 березня 2023 року на 801 грн 90 коп. - придбання іграшок; квитанцією №С8РЗ-6Х6А-2640-А6В5 від 14 березня 2023 року на 455 грн - оплата послуги медичного центру; оплата послуг обстеження лікарем, що підтверджується рахунком-актом №4705457 від 07 липня 2023 року та фіскальним чеком від 07 липня 2023 року на суму 2 220 грн; квитанцією від 05 жовтня 2023 року на придбання іграшки у розмірі 501 грн; квитанцією від 13 жовтня 2023 року на придбання іграшки та розвиваючої гри у розмірі 504 грн; квитанцією від 07 жовтня 2023 року ТОВ «Епіцентр» на придбання дитячого одягу та речей у розмірі 1 741 грн; квитанцією від 22 вересня 2023 року оплата послуг медичного центру у розмірі 500 грн; квитанцією від 10 вересня 2023 року оплата медичного центру у розмірі 28 754 грн; квитанцією від 12 вересня 2023 року оплата медичного центру у розмірі 500 грн; квитанцією від 22 вересня 2023 року оплата засобів гігієни у розмірі 1 060 грн 70 коп.; квитанцією від 10 вересня 2023 року оплата засобів гігієни у розмірі 486 грн; квитанцією від 10 вересня 2023 року оплата ліків у розмірі 1 060 грн; фіскальним чеком № 3719 від 08 квітня 2023 року на суму 1 925 грн 35 коп. на купівлю пазлів-покриття для підлоги, дитячого мотобайку, мольберту двостороннього; фіскальним чеком №3720 від 08 квітня 2023 року на суму 1 635 грн 61 коп. на придбання продуктів харчування; фіскальним чеком №20794253 від 21 травня 2023 року на суму 2 620 грн 37 коп. на придбання продуктів харчування; квитанцією до прибуткового касового ордеру № - 000056889 від 17 червня 2023 року на суму 9 740 грн на придбання іграшок: шолому дитячого та дитячого велокресла.

З наданих відповідачем ОСОБА_1 копій квитанцій убачається, що ним сплачена вартість оренди житла за адресою: АДРЕСА_4 (адреса проживання ОСОБА_3 та сина ОСОБА_17 ) та комунальних витрат, що підтверджується: квитанцією №3831-54КХ-С47Е-8418 від 19 березня 2023 року на 447 грн - оплата електроенергії за лютий 2023 року АДРЕСА_4 ; квитанцією №2951-С9В5-Н36А-8А78 від 18 грудня 2022 року на 3 712 грн - плата за спожитий природний газ по АДРЕСА_4 ; квитанцією №Х2Х6-РВН7-НА12-М83К від 18 грудня 2022 року на 426 грн - оплата за послуги розподілу природного газу по АДРЕСА_4 ; квитанцією №9КХР-ЗН4Т-ТРТ7-15ВН від 18 грудня 2022 року на 504 грн - електроенергія по АДРЕСА_4 ; квитанцією №552С-591К-Х9В9-9НСС від 22 січня 2023 року на 1 952 грн - плата за спожитий природний газ АДРЕСА_4 ; квитанцією №8С6Т-153Х-СХТ1-ЕЗА6 від 22 січня 2023 на 656 грн - оплата послуг з розподілу природного газу АДРЕСА_4 ; квитанцією №Е8ВК-2832-5Т0Р-8КА1 від 22 січня 2023 року на 195 грн - оплата послуг водопостачання АДРЕСА_4 ; квитанцією №КРТС-8АНЕ-Е9НА-ХАКА від 22 січня 2023 року на 275 грн - електроенергія АДРЕСА_4 ; квитанцією №Т0Р9-ККА9-Х87М-4020 від 29 січня 2023 року на 3 000 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на оренду будинку; квитанцією № В68Е-2А17-ЕЕ19-НЗЗВ від 14 лютого 2023 року на 650 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на комунальні послуги; квитанцією №КЕЕН-53ТЕ-РХС2-2ЕВЕ від 23 лютого 2023 року на 3 000 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на оренду будинку; квитанцією №МЗКН-4МВН-1ЕРК-43МС від 23 лютого 2023 року на 4 312 грн - плата за спожитий газ АДРЕСА_4 ; квитанцією № ХСЕ7-95Н4-38К9-ТХ5С від 23 лютого 2023 року на 656 грн - оплата послуг розподілу природного газу АДРЕСА_4 ; квитанцією №9ТТК-2А1Х-811А-809М від 23 лютого 2023 року на 562 грн - електроенергія АДРЕСА_4 ; квитанцією №ЕХ0А-МСР9-ВХВК-М0Е8 від 09 березня 2023 року на 650 грн - переказ власних коштів ОСОБА_3 на комунальні послуги; квитанцією №ТН94-7ЕЕ8-365В-ЗХ19 від 19 березня 2023 року на 30 грн - оплата послуг водопостачання АДРЕСА_4 ; квитанцією №Х577-НТ8А-ТТВ8-4ЕМ6 від 19 березня 2023 року на 3 264 грн - плата за спожитий природний газ АДРЕСА_4 ; квитанцією №1304-СМ08-6630-1М0М від 19 березня 2023 року на 656 грн - оплата послуг розподілу природного газу АДРЕСА_4 ; квитанцією №1ТМК-271В-2582-А9Х7 від 21 квітня 2023 року на 300 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 ; квитанцією №Т869-ЕНТ7-25С8-587А від 07 листопада 2022 року на 500 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 ; квитанцією №766С-НМ23-8576-НКСА від 09 листопада 2022 року на 6 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 ; квитанцією №6278-8Е7В-87С4-В4С1 від 13 листопада 2022 року на 2 000 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 ; квитанцією №НЕ49-М242-В23Н-295Е від 18 січня 2023 року на 800 грн - переказ особистих коштів ОСОБА_3 .

За змістом статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом частин п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» - установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2 272 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 грн; працездатних осіб - 2684 грн.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною першою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини друга, четверта, шоста статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Згідно положень статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у повній мірі врахував вимоги статті 182 СК України, взяв до уваги розмір офіційно підтвердженої заробітної плати відповідача - 125 159 грн, належне йому на праві власності майно, можливість відповідача нести витрати на оренду житла для особистого проживання у розмірі 15 000 грн на місяць, адже матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власної дитини та дружини і сплати аліментів у розмірі, достатньому для забезпечення їм можливості нормального розвитку.

При цьому, місцевим судом обґрунтовано відхилено доводи відповідача щодо стану його здоров`я та знаходження на його утриманні непрацездатних батьків, як підставу для зменшення розміру аліментів на дитину та відмови у стягненні аліментів на дружину, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що хронічне захворювання з діагнозом «іхтіоз» впливає на його можливість у повній мірі працювати та отримувати заробіток, достатній для належного проживання як платника аліментів, так дитини і дружини до досягнення дитиною трьох років. Також судом першої інстанції правильно звернуто увагу на періоди (роки) звернення відповідача та їх кількість із таким захворюванням до лікарів, про що надані довідки. Крім того, відповідачем не надані довідки МСЕК про неможливість відповідача працювати або ж про обмеження, створення необхідних та належних умов праці. Отже, відповідач в цілому має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом (докази протилежного суду не надані), про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Окрім того, сума, яка перераховувалась батькам ОСОБА_1 , не є значним фінансовим навантаженням для відповідача та не носить постійний характер з огляду на надані відповідачем докази на підтвердження понесення таких витрат, докази лікування батьків та проведення операцій мають одноразовий характер.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що мати відповідача, перебуваючи на пенсії та отримуючи пенсійні виплати, надалі продовжує працювати, отримуючи заробітну плату та підвищуючи свій професійний рівень як вчитель.

Посилання апелянта на те, що сума присуджених до стягнення аліментів є занадто завищеною, колегія суддів відхиляє, адже факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батька від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічна правова позиція викладені й у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №344/10981/16-ц.

У свою чергу, у даній категорії справ суд зобов`язаний враховувати інтереси дитини та ухвалювати судові рішення, спрямовані на їх захист шляхом стабільного забезпечення утримання дитини тим з батьків, який не проживає з нею, до досягнення останньою повноліття.

Отже, колегія суддів уважає, що відповідач, як батько, має можливість забезпечувати свою малолітню дитину у вигляді стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини щодо доходу відповідача, задовільний стан здоров`я та його працездатний вік, наявність у його власності нерухомого майна, колегія суддів, виходячи з принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, доходить висновку, що розмір аліментів, який стягнутий судом першої інстанції, є таким, що не перевищує фінансову спроможність ОСОБА_1 .

Водночас, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Також колегія вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що дитина, яка не досягла трьох років, проживає разом із позивачем, а будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу у заявленому позивачем розмірі, матеріали справи не містять, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення їх дитиною трьох років.

Визначений розмір аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку відповідає обставинам справи та матеріальному становищу відповідача, який не надав належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу матері дитини у визначеному судом розмірі.

Натомість, наявні у матеріалах справи відомості про заробітну плату відповідача ОСОБА_1 за його місцем роботи (ТОВ «Аджакс сістемс манюфектуринг») свідчать про наявність у відповідача можливості забезпечувати власну дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі на утримання дитини та дружини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, аргументи скаржника, що сума стягнутих з відповідача аліментів більш, ніж у 8 разів перевищує суму прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та працездатної особи, не заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовують висновків про можливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти на дитину та дружину у визначеному вище розмірі.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції, встановивши розмір заробітної плати відповідача у рішенні, жодним чином не обґрунтував необхідність стягнення такої значної суми аліментів, не встановив перелік актуальних життєвих потреб позивача та дитини, не зазначив про те, чому саме такий розмір аліментів має задовольнити актуальні життєві потреби дитини та позивача, а також не здійснив аналізу існуючого життєвого стандарту в місці проживання позивача та дитини, спростовуються висновками та доводами суду першої інстанції, обґрунтовано викладеними у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Зазначені в апеляційній скарзі аргументи про те, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт понесення аналогічних витрат на утримання дитини з боку позивача, натомість відповідач надав суду значні кількість квитанцій про оплату послуг та товарів для дитини, а також окремо про сплату аліментів на користь позивача, не впливають на суть прийнятого рішення з огляду на ті обставини, що позивач ОСОБА_3 станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів не працювала у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та у розумінні вимог статті 84 СК України має право на отримання аліментів від чоловіка - батька дитини незалежно від того чи отримує вона дохід, чи ні.

Факт добровільної сплати ОСОБА_1 грошових коштів на утримання та лікування дитини, а також позивача не свідчить про виконання ним свого обов`язку по сплаті аліментів на постійній регулярній основі та не звільняє чоловіка - батька від обов`язку по утриманню дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що сторони добровільно домовились щодо розміру та порядку сплати аліментів.

Посилання сторони захисту, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на те, що відповідач не має власного житла ані в Києві, ані в Київській області, у зв`язку з чим орендує житло у Київській області з метою постійних зустрічей з дитиною, яка проживає з матір`ю саме в Київській області, розмір оренди якого майже у п`ять разів перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи, що є значним навантаженням на відповідача, є безпідставними з огляду на те, що вибір по оренді житла, вартості оренди житла є особистим рішенням самого ОСОБА_1 з урахуванням його фінансових можливостей.

Доводи апелянта, що подружжя перебувало у шлюбних відносинах нетривалий час, а тому відповідно до статті 83 СК України є підстави для відмови у стягненні аліментів на дружину, визнаються колегією суддів такими, що не заслуговують на увагу, оскільки положеннями пункту 1 частини першої статті 83 СК України, на який посилається сторона відповідача, передбачено, що рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час, проте право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини, що є предметом спору у даній справі, виокремлено законодавцем та регулюється іншою статтею - статтею 84 СК України, якою передбачено строковість такого утримання, а саме до досягнення дитиною трирічного віку, та право жінки на утримання незалежністю від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Правова позиція, викладена у рішенні від 19 листопада 2021 року у справі №361/1876/21, на яку посилається захисник, є нерелевантною при вирішенні даної справи, оскільки обставини справ не є тотожними.

Аргументи скаржника про те, що згідно протоколу судового засідання від 21 грудня 2023 року не було проведено поновленого розгляду справи, не було визначення закінчення поновленого розгляду справи, а також не було відкрито судові дебати з приводу додаткового дослідження обставин, у зв`язку з чим процесуальні порушення суду першої інстанції призвели до ухвалення рішення з порушенням таємниці нарадчої кімнати, що є достатньою підставою для скасування рішення повністю лише з цих підстав, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно статті 245 ЦПК України під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу.

Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи.

Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, зокрема, що суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати. Порушення правил про таємницю нарадчої кімнати є порушенням норм процесуального права і може бути підставою для скасування рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, зокрема в разі доведення факту спілкування судді поза межами нарадчої кімнати з учасником процесу чи іншими особами з приводу справи, що розглядається.

Як убачається зі змісту протоколу судового засідання від 21 грудня 2023 року, суддею суду першої інстанції було дотримано норми процесуального права та після повернення з нарадчої кімнати поновлено судовий розгляд для дослідження доказу - флешки, за наслідками дослідження цього доказу суд ухвалив закінчити з`ясування обставин та перевірки їх доказами і видалився до нарадчої кімнати.

Жодних доказів порушення суддею суду першої інстанції при ухваленні рішення від 21 грудня 2023 року таємниці нарадчої кімнати, а саме перебування в нарадчій кімнаті будь-якої іншої особи, крім складу суду, розгляд суддею під час перебування в нарадчій кімнаті інших судових справ, розголошення суддею ходу обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті, стороною відповідача надано не було.

Окрім того, не погодження відповідача зі змістом протоколу судового засідання не є підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, а є підставою для звернення до суду із зауваженням щодо технічного запису судового засідання, протоколу судового засідання у порядку, передбаченому статтею 249 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник