ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/195/24

провадження № 22-ц/4809/921/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2024 року у складі головуючого судді Андріянової С. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

23.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», в якому просив зобов`язати припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 та зняти раніше нараховану заборгованість з 20 серпня 2020 року - моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Письмовий договір між позивачем та ТОВ «Світловодськпобут» про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не укладено.

За отримані послуги він сплачував вчасно та в повному обсязі.

Скориставшись своїм правом позивач звернувся з відповідною заявою до міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

20 лютого 2015 року міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від централізованого опалення і гарячого водопостачання позивачу було надано дозвіл на відключення його квартири від мереж централізованого опалення.

У серпні 2020 року на замовлення позивача було розроблено робочий проект реконструкції системи газопостачання, перевід на індивідуальну систему опалення. 20 серпня позивачем було здійснено відключення квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний Акт про відокремлення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, здійснено на підставі відповідного дозволу.

Станом на 01 вересня 2020 року, тобто на момент відключення квартири від ЦО заборгованість перед відповідачем у позивача була відсутня, проте станом на 18 січня 2024 року відповідачем нарахована заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 36 764 грн 25 коп.

17 січня 2024 року позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення його квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щопозивачем від`єднано квартиру від мереж централізованого опалення після набрання законної сили постанови Третього апеляційного адміністративного суду (19 червня 2019 року) на підставі дозволу Міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 20 лютого 2015 року на відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, який був визнаний протиправним і скасований, як наслідок, такі дії позивача вчинені в період заборони реалізації даного дозволу, тому відключення є самовільним і не зумовлює виникнення юридичних наслідків для відповідача у виді заборони нараховувати плату за надання послуг з теплопостачання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Позивач звертаєувагу, що маючи відповідний дозвіл, 20 серпня 2020 року здійснив відокремлення квартири від мереж ЦО, про що було складено акт про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Станом на 01 вересня 2020 року після відключення квартири від мереж ЦО в міжопалювальний період заборгованості за спожиту теплову енергію не було, про що свідчить довідка №698 від 18 січня 2024 року.

З моменту відключення квартири від систем ЦО не користувався послугою ТОВ «Світловодськпобут»,

17 січня 2024 року звернувся з заявою до ТОВ «Світловодськпобут» з проханням припинити відповідне нарахування за централізоване опалення, до заяви було надано примірники документів, що підтверджували проведення відключення квартири від ЦО.

Але ТОВ «Світловодськпобут» не надало відповіді, акт про відключення та робочий проект ним також не погоджений.

Вважає, що основним документом для сторін є рішення органу самоврядування - дозвіл на переобладнання та встановлення індивідуального опалення, фактично здійснення відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж теплопостачання. Прийняття такого рішення передбачає з`ясування технічної можливості відключення та відповідність такої дії законодавчим нормам, в іншому випадку дозвіл не надається. Відповідальність за дотримання процедури покладена на державний орган. У споживача зобов`язання, в разі не бажання отримувати послугу, здійснити відключення на підставі дозволу у відповідності до технічної документації та припинити отримувати послугу.

Оскільки, відповідач після відключення квартири, продовжував протиправно нараховувати плату за послуги позивачу, вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі №401/1623/20 (провадження № 61-3777св21).

Доводи відповідача щодо скасування судом рішення Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань про відключення від мереж централізованого опалення №1 від 20 лютого 2015 року, є безпідставними, оскільки після ухвалення судом рішення від 19 червня 2019 року наданий йому Міжвідомчою комісією Виконавчого комітету Світловодської міської ради дозвіл на відключення квартири від ЦО і ГВП не був відкликаний, відключення відбулося за наявності технічної можливість такого відключення, затвердженої органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання».

Головний доказ та обставинами справі - це дозвіл на встановлення індивідуального опалення, тобто здійснення відключення від мереж ЦО.

Відповідно до принципу «належного врядування» ризик будь-якої помилки державного органу треба покладати на державу та не виправляти ці помилки за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 січня 2012 року, заява №29979/04).

Тому певне недотримання виконавчим комітетом Світловодської міської ради процедури, визначеної у розділі III Порядку саме щодо дій органу місцевого самоврядування, не може мати для мене жодних негативних наслідків.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач подав заяву про розгляд справи буз його участі (а.с.75).

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявсь відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії витягу з протоколу №1 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 20 лютого 2015 року та Додатку №2 до протоколу «Реєстр громадян, які подали заяви щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення (а.с.9).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири(приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, викладені в пункті 2 Протоколу засідання Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за №1 від 20 лютого 2015 року. Даним рішенням суд констатував, що скасування у судовому порядку спірного пункту Протоколу № 1 має наслідком заборону на його реалізацію з дня набрання законної сили судовим рішенням, тобто з 19 червня 2019 р. Громадяни, яким був наданий дозвіл і які здійснили певні заходи на його реалізацію (замовлення технічної документації, виконання робіт по відключенню від внутрішньобудинкових мереж, встановлення індивідуального опалення та інше), маючи обгрунтовані сподівання на легітимність рішень органу місцевого самоврядування, не можуть нести відповідальність, у тому числі, матеріальну, за наслідки реалізації дозволу на відключення від ЦО та ГВП (а.с.38-43).

На замовлення ОСОБА_1 розроблено робочий проект №11689 на реконструкцію системи газопостачання. Перевід на індивідуальну систему опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.10-14).

Згідно Акту про відокремлення (відключення) квартири від мереж ЦО і ГВП від 20 серпня 2020 року, квартира ОСОБА_1 відключена від централізованого опалення шляхом видимого розриву стояків (а.с.16) .

17 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Світловодськпобут» з заявою про припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення його квартири та зняти раніше нараховану заборгованість з моменту відключення квартири від централізованого палення, тобто з 20 серпня 2020 року (а.с.17).

Згідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» №698 від 18 січня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію станом на 01 вересня 2020 року відсутня.

Відповідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» №699 від 18 січня 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 за спожиту теплову енергію станом на 01 січня 2024 року складає 36764,25 грн (а.с.20).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина друга статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі по тексту Правила надання послуг), Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169 чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Ч. 6 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.

Пунктами 24, 25, 26 Правил надання послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води від 26 липня 2019 року (далі Порядок) визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 4 Розділу І Порядку передбачено, що орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Розділом ІІІ Порядку визначено процедуру відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (ЦО та ГВП).

Так, відповідно до п.1 Порядку власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. (п.3)

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.

Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. (п.п.4-6)

Згідно п. 13 Розділу ІІІ Порядку після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, реалізувавши власне право, надане їй ст. 1 Закону України «Про звернення громадян». Таке право не обмежує і Порядок відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, оскільки воно випливає з п. 3 Розділу ІІІ Порядку та визначає особливий розгляд такого звернення.

Міжвідомча комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання 20 лютого 2015 надала дозвіл ОСОБА_1 на відключення квартири АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири(приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, викладені в пункті 2 Протоколу засідання Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за № 1 від 20 лютого 2015 року.

Позивач на підставі дозволу Міжвідомчої комісії від 20 лютого 2015 року, здійснив відключення квартири від мереж централізованого опалення 20 серпня 2020 року, тобто після його скасування та визнання протиправним.

Оскільки, позивачем ОСОБА_1 вчинено дії, пов`язані з реалізацією дозволу на відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, наданого 20 лютого 2015 року Міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, а саме: розроблення та затвердження робочого проекту реконструкції, складання акту про відокремлення квартири від мереж централізованого опалення, - вже після набрання законної сили постанови Третього апеляційного адміністративного суду (19 червня 2019 року), в період заборони реалізації того дозволу, то правильнимє висновок суду першої інстанції, що відключення є самовільним, а тому не зумовлює виникнення юридичних наслідків для відповідача у виді заборони нараховувати плату за надання послуг з теплопостачання.

Суд правомірно вважав, що позивачем пропущено строк для реалізації свого права на вибір джерела теплопостачання до помешкання, переобладнання та встановлення системи індивідуального опалення квартири проведено після втрати чинності дозволу суб`єкта владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко