Справа № 489/3980/24 Головуючий у 1-й інстанції Кокорєв В. В.
Провадження №22ц/812/1125/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Самчишиної Н. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи матеріали

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

(далі - ТОВ «Газмережі України»)

на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Кокорєва В. В. у приміщенні суду в місті Миколаєві, зі складанням її повного тексту,

за заявою

ТОВ «Газмережі України»

про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И Л А:

30 травня 2024 року ТОВ «Газмережі України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , як споживачки, на яку відкрито особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 2 327 грн 02 коп. заборгованості за розподіл природного газу.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31 травня 2024 року заявнику ТОВ «Газмережі України» відмовлено у видачі судового наказу.

Постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є однією із співвласниць будинку, але заявник подав заяву про стягнення з неї суми повних витрат, а не виходячи з частки, що їй належить у праві власності, а у суду відсутня можливість вираховувати таку суму боргу.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Газмережі України», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів посилається на положення Кодексу ГРМ, яким не передбачено перерахування наданих послуг у відповідності до частки кожного із співвласників на нерухоме майно.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 27 червня та 2 липня 2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали заяви і перевіривши наведені в скарзі доводи в порядку письмового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення боргу за розподіл природного газу суд послався на те, що заяву подано з порушенням вимог, визначених статтею 163 ЦПК України, оскільки не вирахувано борг боржниці відповідно до належної їй частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Проте з такими мотивами погодитися не можна.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг з телебачення чи радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Видача судового наказу за цими вимогами не пов`язується з визначенням частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Для видачі судового наказу заявник подає заяву, оформлену відповідно до вимог, визначених статтею 163 ЦПК України, а саме: у письмовому вигляді, яка підписана уповноваженим представником; у заяві визначається коло осіб, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, доданих до заяви; документ про сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника; копії договору, за яким пред`явлено вимогу.

Якщо заява подана з порушенням вимог, передбачених статтею 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу (пункт 1 частини 1 статті 165 ЦПК України).

З матеріалів заяви ТОВ «Газмережі України» вбачається, що товариством подана письмова заява про стягнення боргу з боржниці ОСОБА_1 , яка підписана уповноваженим представником підприємства. У заяві зазначені повні дані учасників наказного провадження, викладені вимоги та обставини на їх обґрунтовання. Сплачено судовий збір, додані докази та повноваження.

Тобто ТОВ «Газмережі України» заява про стягнення боргу подана у відповідності до вимог, передбачених статтею 163 ЦПК України, внаслідок чого суд помилково застосував для відмови у видачі судового наказу підстави, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України.

Крім того, до заяви додано витяг з особового рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито заявником на ім`я ОСОБА_1 , як споживачки з розподілу та постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , незалежно від належної їй частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно (а.с.5, 10).

За наведеного, відносини, що виникли між газопостачальним підприємством, газорозподільним підприємством та фізичною особою (населенням) побутовим споживачем газу, регулюються: Законом України «Про житлово-комунальні послуги»; Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ); Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила); постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 20 червня 2013 року №709 «Про підвищення якості обслуговування споживачів природного газу»; Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 жовтня 2014 року №184; Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498 (далі Типового договору) та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2500.

Підпунктами 1, 2, 5 пункту 5.2, підпунктом 1 пункту 6.1, пунктом 6.2 Типового договору, пунктами 21- 23 Правил визначено, що споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника, укласти в установленому порядку договір розподілу природного газу для набуття права правомірного відбору газу, а постачальник, в свою чергу, отримувати від побутового споживача плату за поставлений газ.

За пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем визначається фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, що придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Тому положеннями Кодексу ГРМ на побутового споживача, яким може бути, як власник чи співвласник або користувач житла, що отримує послугу з розподілу газу для власних потреб, врегульовано спрощений порядок укладення договору розподілу газу (пункт 1 глава 3 розділ VІ Кодексу), де побутовий споживач приєднується за фактом підписання заяви-приєднання або за фактом сплати наданих послуг. А якщо об`єкт побутового споживач перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка у заяві-приєднанні.

Такі умови виконання обов`язку з оплати отриманих послуг для індивідуального споживача, яким є побутовий споживач газу, регулюються додатково положеннями пункту 5 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно яких індивідуальний споживач, як власник або співвласник нерухомого майна, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, що з ним укладено. Тому для побутового споживача комунальними послугами, у цьому розумінні, є, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (пункт 2 частина 1 статті 5 вказаного Закону України).

Отже, аналізуючи наведені норми матеріального права та додані заявником докази, слід дійти висновку, що діючим законодавством для побутових споживачів встановлено спрощений порядок укладення договору на приєднання, яким є, зокрема, фактична оплата отриманих послуг з відкриттям особового рахунку, оскільки в іншому випадку, таке споживання газу кваліфікується за положення Кодексу ГРМ, як несанкціонований відбір газу.

Заявником такі обставини підтверджені належними доказами, які не виключають підстави для стягнення суми боргу в порядку наказного провадження з ОСОБА_1 , з якою ТОВ «Газмережі України» укладено договір, у розумінні положень Кодексу ГРМ та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, висновок суду про наявність підстав, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу не відповідає положенням процесуального законодавства.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, то вона у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 376, статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Газмережі України задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31 травня 2024 року скасувати і направити справу про видачу судового наказу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Н. В. Самчишина