справа № 165/3555/24
провадження №2/165/648/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-

встановив:

05.08.2024 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги обгрунтовує тим, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25.01.2022 у справі №165/2365/21, що набрало законної сили 25.02.2022, з відповідача було присуджено до стягнення аліменти на її користь на утримання дітей по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Вказує, що за минулий період нею витрачено на розвиток здібностей та лікування дітей кошти в розмірі 86194,12 грн. Вважає, що половину даних витрат, а саме 43097,06 грн. необхідно стягнути з відповідача, оскільки батько, який проживає окремо, зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дітей.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, подала суду заяву,в якій просила справу розглядати у її відстуності, позовні вимоги підтримує (а.с.53).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві (а.с.31-33), просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що ним за період з 2019 року по вересень 2024 року було сплачено на утримання дітей понад 130000 грн. аліментів. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Вказує, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад витрати на придбання спеціальних інструментів, витрати на спеціальний медичний огляд-довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг, витрати на лікування - призначеннями, рецептами лікарів, тощо). Вказує, що позивачем до позовної заяви долучено ряд квитанцій на підтвердження придбання одягу та взуття, зокрема товарний чек № 181 від 11.05.2021р.(виправлено 2022) на суму 1340,00 грн, товарний чек на суму 594 грн. (06.2023) та товарний чек від 30.11.2023 на суму 1780,00 грн, товарний чек від 19.07.2019 на суму 610 грн., товарний чек від 01.12.2022 на суму 1700,00 грн на суму 1780 грн., чек № від 20.10.2022 на суму 1544 грн, чек на суму 455 (номер чеку не читається), чек № від 02.09.2023 на суму 567,00 грн. та чек № 753165332 від 22.07.2023 на суму 2514,00 грн., фіскальний чек на суму 1650,00 грн., чек № від 25.10.2022 року на суму 1201,00 грн., чек № від 11.05.2022 на суму 1394 грн., чек № від 22.03.2024 на суму 1992,00 грн., чек № від 30.08.2022 на суму 1732 грн., чек № від 31.08.2022 на суму 3410 грн, чек № від 22.10.2022 на суму 654,00 грн., накладна 166 від 07 12.2023 на суму 2200 грн., товарний чек від 16.12.2021 на суму 1630 грн., накладна №148 від 24.12.2023 на суму 416,00 грн, накладна №147 від 24.12.2023 на суму 2548,00 грн., чек № 414145 від 22.03.2024 на суму 1992,00 грн. Вважає, безпідставними твердження позивача про те, що дані витрати є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, оскільки позивачем не наведено особливих обставин для їх понесення, адже дані витрати на одяг, взуття покриваються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача, згідно з рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 січня 2022 року у справі № 165/2365/21.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на стоматологічні послуги у розмір 18100 грн. за 22.01.2024, 24.01.24 (7 послуг) та 25.01.2024 (5 послуг) вказує, що такі не підтверджені жодним доказом, зокрема що стоматологічні послуги були надані саме неповнолітнім дітям, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і відпоавідно оплачені позивачем. Більше того, долучений до позовної заяви не фіскальний чек № від 22.01.2024 на суму 5900,00 грн. та не фіскальний чек № на суму 200,00 грн. (службове внесення), не підтверджує понесені витрати позивачем, а є звітом за робочу зміну фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , що показує кількість продажів і суми готівкового та безготівкового виторгу з моменту відкриття касової зміни.

Долучена до заяви довідка дитячо-юнацької спортивної школи від 19.07.2023 № 37 підтверджує, що з 2018 року по 2023 рік син сторін ОСОБА_3 , відвідував спортивну школу на відділенні гандболу, є способом організації дозвілля дитини і не потребує матеріальних затрат, а не є тією обставиною, яка свідчить про необхідність стягнення додаткових витрат. Більше того, діти з серпня 2023 року не відвідують ДЮСШ, через відсутність бажання займатися даним видом спорту.

Крім цього, відповідач зазначає, що придбання велосипедів на суму 11077.20 грн. (чек № 31), сумки дорожньої 389.90 грн. (номер чеку нечитається) та чотири мобільних телефони на загальну суму 20624,90 грн не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Також вказує, що позивач не зверталась до нього за погодженням доцільності здійснення такої купівлі. Наголосив, що у позивача, окрім їх спільних двох дітей, є ще на утриманні дитина від другого шлюбу. Тому невідомо кому саме надавалась стоматологічні послуги ФОП ОСОБА_8 , а також не доведено факт придбання велосипедів та мобільних телефонів саме для синів сторін. Просить відмовити у задоволденні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_9 , дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області (справа №165/2365/21) від 25.01.2022 збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05.07.2019, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженння та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Аналіз наведених норм чинного законодавства вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Відповідно до ст.185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитину здійснюється, коли той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі N 749/106/17 (провадження N 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі N 643/11742/16-ц (провадження N 61-26879св18).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину, суд враховує положення ч.1, 2 ст.141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України, яка висловлена 24.02. 2016 у справі № 6-1296цс15.

Додаткові витрати на дитину мають нести батьки.

У позовній заяві позивач зазначає, що вона понесла додаткові витрати на неповнолітніх дітей на розвиток здібностей та їх лікування в розмірі 86194,12 грн. на підтвердження чого надала копії товарних, фіскальних чеків та накладних.

Позивачем було надано до суду на підтвердження понесення додаткових витрат товарні чеки про придбання одягу та взуття. (а.с.13-15, 20,21).

Слід зазначити, що придбання одягу та взуття для дітей, не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Такі витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною.

Аналогічна позиція висловлена в постанові КЦС ВС від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17.

Крім того, позивачем не доведено ту обставину, що саме нею було понесені витрати на придбання ліків, згідно з доданими чеками за період з 31.01.2022 - 05.02.2022 (а.с.18), не надано призначень лікаря конкретній особі в зв`язку із певним діагнозом, перебуванням на лікуванні у визначений період. З доданого до позову виписного епікризу КНП "Нововолнська ЦМЛ" встановлено період перебуання на лікуванні ОСОБА_3 з 22.03.2024 по 27.03.2024 року (а.с.7) та призначені йому медикаменти в зв`язку з гострим бронхітом. Придбання рекомендованих медикаментів не підтверджено позивачем, а додано до позову чек від 18.03.2024 для придбання медикаментів на загальну суму 1711,01 грн., які відсутні у призначенні лікаря, згідно епікризу за період лікування ОСОБА_10 з 22.03.2024 по 27.03.2024.

Копії чеків на оплату стоматологічних послуг не підтверджують, що такі послуги надавались дітям сторін і що витрати понесла позивач (а.с.21).

Із доданої позивачем експрес-накладної Нова пошта від 27.01.2023 (а.с.24), неможливо встановити, які саме спортивні товари було придбано і чи вони придбачені в звязку із особливими потребами чи розвитком здійбностей дитини. Не зазначено позивачем також для яких потреб придбавалась акварель, згідно з товарним чеком від 30.11.2023 на суму 1780,00 грн (назва товару акварель), тому зазначені чеки, на думку суду, не є належними доказами підтвердження додаткових витрат позивача.

Суд не бере до уваги, долучені позивачем до матеріалів справи чеки (а.с.23) на придбання 27.12.2023 двох смартфонів на загальну суму 9166 грн., та відповідно до чеку №919217 двох смартфонів на суму 11458 грн., оскільки вони не підтвердужють особу покупця, а позивачем не доведено належними доказами необхідність придбання цих гаджетів для потреб двох дітей сторін в кількості чотирьох штук і не підтверджено, що таке придбання пов`язано із розвитком здібностей дітей.

Інших доказів, які б підтверджували понесені позивачем додаткові витрати на дітей, матеріали справи не містять.

Позивачем також не надано доказів понесення матеріальних витрат, пов`язаних з відвідуванням ОСОБА_11 дитячо-юнацької спортивної школи, заняття у якій, як наголосив в судовому засіданні відповідач, є безкоштовними і такі твердження ОСОБА_1 не спростовані позивачем, яка просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачувала, оскільки звільнена від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. ст. 141, 185 Сімейного кодексу України, - суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 43685,25 грн - відмовити.

Судовий збір компенсується за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 22 листопада 2024 року.

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК