Справа № 369/2798/24
Провадження № 2/369/4234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Браславської Л.З., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі №369/2798/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Браславської Л.З. надійшла заява про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. Забезпечення позову по даній справі пов`язано з розкриттям банківської таємниці, в зв`язку з чим заявник не може самостійно отримати необхідні докази та інформацію з банку відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», що є загальновідомою обставиною, та розкриття банківської таємниці розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

З огляду на те, що предмет спору безпосередньо стосуватиметься визнання права власності на частку із спільного майна подружжя, зокрема, кошти і цінності, позивач вважає, що є ризик розпорядження відповідачем на власний розсуд спільним майном подружжя без згоди позивача до вирішення спору по суті, що буде порушенням його прав та утруднить в майбутньому розгляд справи та виконання судового рішення.

На підставі вищезазначеного позивач просив зобов`язати Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк", ЄДР 14282829 (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070):

1) повідомити відділення банку, у якому орендує індивідуальний банківський сейф ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

2) розкрити індивідуальний банківський сейф, зробити опис вмісту індивідуального банківського сейфу, надати до суду відповідну письмову інформацію про вміст банківського сейфу, що здійснити у присутності державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), ОСОБА_2 , тел.: НОМЕР_2 ; ОСОБА_1 , тел.: НОМЕР_3 та їх представників;

3) після огляду сейфу та опису його вмісту, опечатати в окремий пакунок виявлений вміст сейфу, який передати на зберігання уповноваженому представнику Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", із забороною вчиняти будь-які дії стосовно опечатаного майна;

4) надати суду інформацію про дати та проміжки часу відвідування приміщення банку з метою користування індивідуальним банківським сейфом ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , або уповноваженими нею особами, починаючи з 06.04.2023 по теперішній час;

5) надати суду всі договори з додатковими угодами, які укладалися ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з приводу оренди індивідуального банківського сейфу (сейфів).

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що предметом позову є поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

На підставі викладеного, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, судом встановлено, що існує реальна загроза ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому заява про забезпечення позову є обґрунтованою, але підлягає частковому задоволенню в частині зобов`язання Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", ЄДР 14282829 (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або їх представників та у присутності державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), розкрити індивідуальний банківський сейф, зробити опис вмісту індивідуального банківського сейфу, надати до суду відповідну письмову інформацію про вміст банківського сейфу та після огляду сейфу та опису його вмісту, опечатати в окремий пакунок виявлений вміст сейфу, який передати на зберігання уповноваженому представнику Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", із забороною вчиняти будь-які дії стосовно опечатаного майна.

Водночас, заява в іншій частині (п.1, п.4, п.5), задоволенню не підлягає оскільки фактично є забезпеченням доказів, а не позову.

Так, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ст.117 ЦПК України особа, яка подає заяву про забезпечення доказів, у тому числі повинна обґрунтувати необхідність забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 84 ч. 4 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 ЦПК України.

Суд, ознайомившись з заявою, прийшов до висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві необхідність забезпечення доказів, не навів жодних доказів, що даний засіб доказування, а саме докази, які він просив витребувати в якості забезпечення позову можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином дане забезпечення та накладення арешту на вміст індивідуального банківського сейфу може завдати збитків відповідачам, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву, задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк", ЄДР 14282829 (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070):

1) за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або їх представників та у присутності державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), розкрити індивідуальний банківський сейф, зробити опис вмісту індивідуального банківського сейфу, надати до суду відповідну письмову інформацію про вміст банківського сейфу;

2) після огляду сейфу та опису його вмісту, опечатати в окремий пакунок виявлений вміст сейфу, який передати на зберігання уповноваженому представнику Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", із забороною вчиняти будь-які дії стосовно опечатаного майна.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА