Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4541/24
Номер провадження2/711/1796/24
РІШЕННЯ
03 грудня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Шульга А.В.
представника позивача-за дорученням: Блізнєцов Є.А.
відповідача: ОСОБА_1
представника відповідача адвоката: Демиденко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування несплаченого страхового відшкодування, -
Позивач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування несплаченого страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 2024 року сталася ДТП на перехресті вулиць Чигиринська та Семиренківська в м. Черкаси за участю транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний йому автомобіль зазнав технічних ушкоджень.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.2024 року (справа № 711/1422/24, провадження № 3/711/571/24) винним в скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_1 .
Відповідальність водія Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214189271 в ПАТ «НАСК «Оранта».
Після отримання вимоги страховик взяв до уваги його незгоду з розміром сплаченого страхового відшкодування та 20 травня 2024 року сплатив на його користь ще 3040 грн. 44 коп.
А тому, вказує, що він не має претензій до ПАТ «НАСК «Оранта», оскільки, вони практично в повному обсязі виконали покладені на них обов`язки за договором обов`язкового страхування.
Також, зазначає, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_1 йому як власнику пошкодженого транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки, даний автомобіль використовувався ним у повсякденному житті так і під час виконання своїх робочих та життєвих потреб. Зокрема, купівля продуктів харчування, відвідування медичних закладів, купівля необхідного одягу, поїздки задля здійснення сімейного відпочинку відбувались саме за допомогою належного йому автомобіля. Пошкодження автомобіля безпосередньо вплинуло на його звичайний ритм життя, зокрема, він значно ускладнений, що в свою чергу призводить до постійних душевних переживань та душевних тривог, він постійно відчував дискомфорт та виснаження, оскільки, змушений додавати надмірних власних зусиль задля того аби забезпечити звичні життєві потреби. Пошкодження автомобіля, в тому числі, й вплинуло на ритм життя його сімї вони також позбавлені можливості використовувати його, що в свою чергу, призводило до додаткових сімейних витрат на послуги громадського транспорту та таксі. Протягом тривалого терміну він, економлячи кошти, утискаючі сімейні витрати на життєві потреби відкладав кошти задля того аби придбати автомобіль. Належний йому автомобіль був для нього не тільки в звичному розумінні слова автомобілем за допомогою якого він забезпечував всі свої життєві потреби, а й мрією задля досягнення (купівлі) якої він доклав чимало зусиль.
Зазначені обставини, в які він був поставлений неправомірними діями відповідача та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я, зокрема, це посприяло накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, підвищеній тривожності, образливості, а також наявне погіршення сну.
Також, зазначає, що для вирішення свого порушеного права ним було понесено витрати за сплату послуг судового експерта (за складання висновку експерта) в розмірі 4500 грн. 00 коп.
12 червня 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.
08 липня 2024 року адвокат Демиденко Мирослава Валеріївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , через канцелярію суду надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що сума страхового відшкодування, яка була виплачена позивачу та визначена у звіті і погоджена та не оспорена сторонами є саме тим розміром завданого збитку, що був визначений згідно «Методики визначення ремонтних робіт при встановленні матеріального збитку» та у відповідності до встановленої процедури. Всі інші подальші дії щодо визначення завданої шкоди, вчинені сторонами після встановленого у звіті розміру були проведені позивачем на власний розсуд і доведення розміру завданих позивачу інших збільшених збитків відповідач вважає не обгрунтованими з підстав їх заперечення іншою стороною. Також, зазначено, що надаючи оцінку вимогам про відшкодування моральної шкоди, позивач не надавав належних доказів які саме душевні страждання поніс. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_2 за дорученням ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Адвокат Демиденко Мирослава Валеріївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_2 є власником автомобіля Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 .
Як вбачається з постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/1422/24 від 22 лютого 2024 року, 15.02.2024 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda Octavіa» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Симиренківській при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Чигиринською в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надавав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Даною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується спричинення дорожньо-транспортної пригоди.
Нормами статті 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.
Як вбачається з Полісу № 214189271, транспортний засіб Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта».
Як зазначає позивач в позовній заяві, частину завданого збитку йому було відшкодовано Моторним (транспортним) страховим бюро України.
Відповідачем не надано заперечень щодо даного Висновку експерта.
Суд не має сумнівів стосовно обґрунтованості висновків експерта ОСОБА_3 , оскільки, складений ним висновок повністю відповідає вимогам, встановленим ст. 102 ЦПК України, і приймається судом в якості належного і допустимого письмового доказу.
Суд вважає за доцільне взяти за основу, визначений вказаним Висновком розмір матеріальної шкоди в сумі 182671 грн. 85 коп.
Як вбачається з Листа ПАТ «НАСК «Оранта» № 09-02-17 від 21 жовтня 2024 року, «при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.н.з. НОМЕР_3 , а також положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року.
Віідповідно до п. 7.38 Методики значення Е (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ.
Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Е, приймається рівним 70 %.
Враховуючи, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, д.р.н. НОМЕР_3 перевищує 12 років, то Е3, становить 70%.
До договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214189271 від 19.04.2023 року було укладено Договір комплексного страхування Автопарасолька № ЕАП 0434265 від 19.04.2024 року, за яким страхова сума становить 100000 грн. 00 коп.
Розрахунок розміру страхового відшкодування за Договором комплексного страхування Автопарасолька № ЕАП 0434265 від 19.04.2024 року резулюється п. 21.4 такого Договору.
Разом з ти, п. 21.6. Договору комплексного страхування Автопарасолька № ЕАП 0434265 від 19.04.2024 року містить обмеження, а саме, при настанні страхового випадку виплата страхового відшкодування проводиться тільки в тому випадку, якщо сума збитків, які завдано потерпілим третім особам, більша ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну за Полісом ОСЦПВВНТЗ.
Таким чином, у НАСК «Оранта» відсутні підстави для доплати страхового відшкодування за Договором комплексного страхування Автопарасолька № ЕАП 0434265 від 19.04.2024 року, оскільки, сума збитку не перевищує ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214189271 від 19.04.2023 року.».
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен дозволити сам заподіював шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року по справі № 6-183цс14).
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
В судовому засіданні встановлено, що станом на дату звернення позивачем з даним позовом до суду ОСОБА_1 не здійснено відшкодування завданої матеріальної шкоди.
А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням) в розмірі 103484 грн. 12 коп. підлягає до задоволення.
В обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті ДТП йому спричинено глибокі психолого-душевні страждання з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу, необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд погоджується, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , а саме, скоєння ним ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль ОСОБА_2 , призвело до душевних страждань позивача, вимушених змін у її житті та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання (Пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 ), а тому, при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.
А тому, з відповідача ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. (за кожну позовну вимогу).
Також, позивачем надано Акт наданих послуг від 29 березня 2024 року, складеного судовим експертом автотоварознавцем СПД-ФО ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до якого вартість виконаних експертних послуг складає 4500 грн. 00 коп. без ПДВ.
А тому, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення судової експертизи в розмірі 4500 грн. 00 коп.
На підставі ст.ст. 11, 22, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування несплаченого страхового відшкодування задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 103484 грн. 12 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 4500 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2024 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб