Провадження № 2/344/3722/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Луницька Світлана Михайлівна звернулася в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , з яким позивачка перебувала у шлюбі. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 . Інших спадкоємців немає. ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. із заявою про прийняття спадщини за законом першої черги спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 та 22.05.2024 нотаріусом було внесено відомості до Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи № 32/2024. До обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 належить також частка квартири АДРЕСА_1 , як спільна власність подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте право власності на цю квартиру зареєстроване за позивачем ОСОБА_2 , яка є її титульним власником, що не припиняє режиму спільності речових прав на це майно як таке, що набуте під час шлюбу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, вказана квартира на момент смерті ОСОБА_3 належала йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. При цьому за життя ОСОБА_3 частки у праві спільної власності на цей об`єкт не визначались, а на даний час це зробити неможливо через втрату ОСОБА_3 . правосуб`єктності у зв`язку зі смертю. Вказане позбавляє нотаріальні органи можливості провести виділ часток у праві спільної власності.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 3967. Право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване 17.09.2019 у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 390505218 від 12.08.2024.

На даний час ОСОБА_2 , фактично прийнявши у спадщину усе майно після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , не може розпорядитись його часткою у праві спільної власності квартиру АДРЕСА_1 , одноосібним титульним власником якої є вона. При цьому ОСОБА_2 також не може реалізувати своє право на розпорядження своєю власністю у зв`язку з відмовою нотаріуса через належність цієї квартири до спільного майна подружжя та не вирішення за життя ОСОБА_3 питання про частки його та ОСОБА_2 у праві спільної власності на неї.

Зважаючи на вище наведене, позивачка просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом майна після смерті чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 (одну другу) ідеальну частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 3967, право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача не прибув у судове засідання, подала заяву про розгляд справи без участі представника Івано-Франківської міської ради. При вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22.11.2023 Вараським відділом ДРАЦС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 488 (а.с. 10).

Позивачка ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 06.09.1980 Городенківським в/загс Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 60 (а.с. 11).

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. із заявою про прийняття спадщини за законом першої черги спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 та 22.05.2024 нотаріусом було внесено відомості до Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи № 32/2024 (а.с. 19).

Листом приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. від 02.08.2024 за № 123/02-14 позивачку повідомлено, що вона є спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 . До обсягу спадкового майна ОСОБА_3 входить: частка в праві спільної сумісної власності на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 . Титульним власником квартири є ОСОБА_2 підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.09.2019 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим № 3967. Дана квартира набута ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_3 за його на те згодою - у спільну сумісну власність вашого подружжя, про що зазначено у вказаному вище договорі купівлі-продажу. Повідомлено, що з поданих документів, що посвідчують право власності на дане майно, неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки зазначене майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка Спадкодавця не визначена. Роз`яснено право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на частку покійного чоловіка в праві спільної сумісної власності на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 3967 (а.с. 13-14).

На момент укладення ОСОБА_2 , як покупцем, договору від 17 вересня 2019 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване 17.09.2019 у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 390505218 від 12.08.2024 (а.с. 17).

Згідно довідки приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. від 14.08.2024 № 138/02-14, коло спадкоємців за спадковою справою № 32/2024 майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 станом на 14.08.2024 складається з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з вищезазначеною нормою, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зважаючи, що ідеальна частка ОСОБА_3 у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 на час його смерті дорівнювала 1/2, а ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна, що залишилось після смерті чоловіка, позивачка позбавлена у позасудовому порядку визнати право власності на вказану частку квартири, а відтак наявні правові підстави для визнання за нею права власності на вищезазначену частку квартири у порядку спадкування.

А тому суд вважає, що вимоги позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-13, 81, 141, 247, 264, 265, 268 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), як спадкоємцем за законом майна після смерті її чоловіка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 (одну другу) ідеальну частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 3967, право приватної власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2024 року.