Справа №461/6911/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача, у якому просить стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за послуги з утримання будинку у розмірі 6306 гривень 57 копійок та суму понесених позивачем витрат на сплату судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Позивач покликається на те, що Відповідачу, як власнику квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ЛКП «Старий Львів» надає послуги з утримання будинку.
Відповідач оплату за отримані житлово-комунальних послуг не здійснює і за період з січня 2021 по липень 2024 включно заборгував перед Позивачем по оплаті цих послуг 6306,57 грн.
З огляду на наведене, Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 03.09.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.
Відповідача суд повідомив про розгляд справи шляхом скерування ухвали про відкриття провадження у справі за адресою, що зазначена у позовній заяві (а. с. 31, 36), за місцем його реєстрації (а. с. 41), а також через оголошення на сайті на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова) (а. с. 40).
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У частинах 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У вказаному будинку послуги з його утримання надаються позивачем - ЛКП «Старий Львів».
Вказані послуги надаються позивачем на підставі договору № 231 від 27.09.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладений між співвласниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2ст. 625 ЦК України).
На підтвердження заборгованості Відповідача позивач долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканця ОСОБА_1 .
З вищевказаного розрахунку заборгованості вбачається, що у результаті невиконання відповідачами своїх обов`язків, як власника квартири, тобто систематичної несплати нарахованих сум за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, утворилась заборгованість за період з січня 2021 року по липень 2024 року у розмірі 6306,57 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки Позивач надав належні та достатні докази на підтвердження того, що Відповідач не виконує належним чином свої обов`язки, а тому слід стягнути з Відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 6306,57 грн., що утворилась за період з січня 2021 року по липень 2024 року за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.
Судові витрати у справі, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ольга ПАВЛЮК