Єдиний унікальний № 371/724/24
Номер провадження № 2-о/371/30/24
УХВАЛА

"19" листопада 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Петренко В.А.

заявниці: ОСОБА_1

представник заявниці адвокат: Яценко О.В.

в режимі відеоконференції

представник заінтересованої особи: Завальнюк Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Миронівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за заявою представника заявника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року залучено заінтересовану особу Міністерство оборони України.

18.11.2024 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення Міністерства оборони України, в якому вони посилаються на наявність спору про право за даними вимогами, зокрема, право на отримання виплат, передбачених Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, а відтак справа не може розглядатися в порядку окремого провадження. В зв`язку з чим, просять суд заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Проти заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні заперечують.

Суд, заслухавши думку учасників процесу про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які не заперечували, вважає за можливим розгляд справи проводити без участі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Представник Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В. в судовому засіданні підтримала письмові пояснення з підстав викладених у них та просила заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Яценко О.В. заперечують з приводу залишення заяви без розгляду, оскільки в даному випадку спір про право відсутній. Просили в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції цивільних судів за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21.

Таким чином, справи про встановлення факту, зокрема, перебування на утриманні, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Отже, судом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту перебування на утриманні, є суд цивільної юрисдикції відповідно до ст. 19 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. 259 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Кириленко