Справа № 453/1069/24
№ провадження 2/453/459/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 липня 2024 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., розглянувши та перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Державного податкового університету про визнання незаконним та скасування наказу про переведення на посаду, наказу про застосування дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення за прогул, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

До Сколівського районного суду Львівської області 30 червня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» в прядку цивільного судочинства звернулась позивач ОСОБА_1 до відповідача Державного податкового університету про визнання незаконним та скасування наказу про переведення на посаду, наказу про застосування дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення за прогул, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якій просить:

1)Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

2)визнати незаконним та скасувати наказ Державного податкового університету від 10 травня 2024 року №158-к «Про переведення», яким переведено ОСОБА_1 , професора кафедри теорії права та держави Університету державної фіскальної служби України на посаду професора кафедри теорії та історії держави і права Державного податкового університету з 13 травня 2024 року;

3)визнати протиправними дії Державного податкового університету, щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року та від 14 травня 2024 року при вирішенні питання про надання їй, як особі з інвалідністю, відповідно до ст. 10 Закону України "Про відпустки» невикористаної щорічної відпустки за 2017-2018 навчальний рік у кількості 56 календарних днів та визнання незаконною відмов Державного податкового університету (які оформлені листами 1465/01-23 від 10 травня 2024 року та 1557/01-23 від 20 травня 2024 року) видати наказ про надання з 07 травня 2024 року та з 14 травня 2024 року ОСОБА_1 невикористаної щорічної відпустки за 2017-2018 навчальний рік у кількості 56 календарних днів як особі з інвалідністю на підставі заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року та від 14 травня 2024 року;

4)визнання незаконною відмову Державного податкового університету у наданні ОСОБА_1 невикористаної щорічної відпустки за 2017-2018 навчальний рік у кількості 56 календарних днів як особі з інвалідністю та встановити зобов`язання Державному податковому університету повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року та від 14 травня 2024 року про надання невикористаної щорічної відпустки за 2017-2018 н.р. у кількості 56 календарних днів як особі з інвалідністю;

5)визнати незаконним та скасувати наказ Державного податкового університету від 30 травня 2024 № 185-к «Про дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 », відповідно до якого за порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_1 , професора кафедри теорії та історії держави і права Навчально-наукового інституту права Державного податкового університету, згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин);

6)визнати незаконним та скасувати наказ Державного податкового університету від 31 травня 2024 року № 186-к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого звільнено ОСОБА_1 , професора кафедри теорії та історії держави і права Навчально-наукового інституту права Державного податкового університету 31 травня 2024 року за прогул без поважної причини, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України;

7)поновити ОСОБА_1 на займаній посаді;

8)стягнути з Державного податкового університету (вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Київська область, 08200 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: с. Сможе, Сколівський район, Львівська область, 82642) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 червня 2024 року по дату ухвалення судового рішення у справі;

9)стягнути з Державного податкового університету (вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Київська область, 08200 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: с. Сможе, Сколівський район, Львівська область, 82642) моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок).

10)стягнути з Державного податкового університету (вул. Університетська, 31, м. Ірпінь, Київська область, 08200 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: с. Сможе, Сколівський район, Львівська область, 82642) понесені судові витрати.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України в наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що позивач, звертаючись до суду, документи про сплату судового збору не подав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Аналогічні правові висовки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), а також у постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного суду від 20 січня 2022 року у справі № 264/3139/21.

Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору виключно за вимогами 7 та 8.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строку порядку, передбаченому законом, але небільше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не належить до осіб, звільнених від оплати судового збору при подачі позовів, що прямо передбачено Законом України «Про судовий збір», а тому є платником судового збору на загальних підставах за позовними вимогами 2, 3, 4, 5, 6, 9.

Крім того, суд акцентує увагу на тому, що у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Таким чином, позивач не належить до пільгових категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору, не подавала клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, а відтак судовий збір має справлятися на загальних підставах.

Відтак, позивач ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 3 028, 00 гривень.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. За позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, позивачу ОСОБА_1 , враховуючи заявлену нею вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень з врахуванням ч. 3 ст. 4 Закону, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 968, 96 гривень.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами пункту другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, ОСОБА_1 , враховуючи заявлені нею вимоги 2, 3, 4, 5, 6 немайнового характеру, з врахуванням ч. 3 ст. 4 Закону, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 968, 96 * 5 = 4 844, 80 гривень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Державного податкового університету про визнання незаконним та скасування наказу про переведення на посаду, наказу про застосування дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення за прогул, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

Виходячи з цього, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 5 813, 76 гривень на рахунок: Отримувач коштів: ГУК Львів/ Сколівська тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Рахунок отримувача: UA0013901; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Судовий збір *;101; Судовий збір, або ж надати докази на підтвердження підстав звільнення від сплати такого.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного податкового університету про визнання незаконним та скасування наказу про переведення на посаду, наказу про застосування дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення за прогул, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В.Я. Курницька