КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-з/824/1148/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
10 липня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним в частині, -
У серпні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним Договір про відступлення прав вимоги №б/н від 30.10.2020, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 в частині відступлення права вимоги за договором про відновлювальну кредитну лінію №163/06-Ф від 22.06.2007, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 .
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року залишено без змін.

01 липня 2024 року ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заяву обґрунтовує тим, що за результатами перегляду рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2024 року у справі №638/13336/21 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Під час подачі відзиву у справі, стороною відповідача заявлено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, з яких витрати на правову допомогу розмірі 100 000 грн.

Вказує, що між ОСОБА_2 та адвокатом Цуркою Н.О. 04 січня 2022 року укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.1.1.Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги у порядку та строки обумовлені Договором.

За послуги, зазначені в п.4.1. цього договору, «Замовник» оплачує послуги (винагорода, гонорар) «Виконавця» згідно Актів наданих послуг на протязі 3 робочих днів з дати підписання такого Акту та/або надіслання на електронну адресу (вручення) у грошовій формі готівковим або безготівковим шляхом.

На підтвердження виконання зобов`язання з надання правової допомоги, представник відповідача навела детальний опис робіт вчинених адвокатом Цуркою Н.О. на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 04 січня 2022 року.

Також, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано наступні документи: - копію договору про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року; - копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.06.2024 № 31; - копію акту виконаних робіт № 4 від 25 червня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року.

Враховуючи, що надано належні та допустимі докази на підтвердження витрат на правову допомогу, яку ОСОБА_2 зобов`язаний доплатити адвокату Цурці Н.О. за надану правничу допомогу в рамках розгляду справи № 638/13336/21 після ухвалення судом додаткового рішення за даною заявою, вважає, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 27 000 грн витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитисьв тому, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Так, в матеріалах справи міститься Договір про надання професійної правничої допомоги від 04 січня 2022 року, згідно якого адвокат Цурка Н.О., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26.02.2009 № 3662, далі «Виконавець» з одного боку, та, ОСОБА_2 , далі «Замовник», з другої сторони, уклали цей договір про те, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу, у тому числі адвокатські послуги, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

За змістом п.2.1. Договору «Виконавець» бере на себе зобов`язання з надання «Замовнику», зокрема, таких юридичних та адвокатських послуг: надавати «Замовнику» професійну правничу допомогу, захищати його права та свободи, відстоювати охоронювані законом інтереси; ознайомлюватись на підприємствах, установах, організаціях, та у громадян з необхідними для здійснення своїх повноважень даними, запитувати і отримувати необхідні документи, витяги та копії з них; складати письмові акти, заяви, клопотання, зауваження, пояснення, завіряти копії документів згідно з оригіналом від імені Замовника тощо. Скарги, довідки та інші документи, а також підписувати та представляти (вручати) їх в тому числі на прийомі у посадових осіб, одержувати письмові відповіді на звернення; вести справи в судах загальної юрисдикції, адміністративних та господарських судах України, враховуючи апеляційну та касаційну інстанції; у Верховному Суді, з усіма правами, які надані процесуальним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, свідку, потерпілому, обвинуваченому, підозрюваному, чи іншій особі, що бере участь у справі, у тому числі з правом подання позову, збільшення або часткової/повної відмови від позовних вимог, повного або часткового визнання позову, зміни предмету та підстав позову; ознайомлення з матеріалами судових справ, робити з них витяги та копії, укладання мирової угоди, отримання рішень, ухвал та постанов.

Відповідно до п.4.1. цього договору, за послуги, зазначені в п.2.1. цього договору, «Замовник» оплачує послуги (винагорода, гонорар) «Виконавця» згідно Актів наданих послуг на протязі 3 робочих днів з дати підписання такого Акту та/або надіслання на електронну адресу (вручення) у грошовій формі готівковим або безготівковим шляхом.

Також, до матеріалів справи долучено Акт приймання-передачі виконаних робіт №4 від 25 червня 2024 року, відповідно до якого на виконання Договору про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року виконавцем були виконані роботи (надані послуги):

- ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2024 року у справі № 638/13336/21 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вартістю 2 000 грн;

- підготовка відзиву на апеляційну скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2024 року у справі № 638/13336/21 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вартістю 15 000 грн;

- представництво інтересів ОСОБА_2 під час здійснення розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2024 у справі № 638/13336/21 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в приміщенні Київського апеляційного суду 25 червня 2024 року, вартістю 5 000 грн /1 засідання.

Вказані докази містяться в матеріалах справи та були долучені до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка направлявся на поштову адресу ОСОБА_3 .

Позивачкоюне подано будь-яких заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За вказаних вище обставин, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 27 000 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, оскільки саме ця сума підлягає сплаті на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги 04 січня 2022 року.

Керуючись ст.ст.270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 (двадцять сім тисячі) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: