РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» звертається до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 9957336 від 11 лютого 2020 року у розмірі 18351,47 грн, 6000 грн витрат на правову допомогу та 2422,40 грн витрат на сплату судового збору (а.с.1-7). Позов обґрунтовано тим, що 11 лютого 2020 року за власного волевиявлення ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання позики ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» підписав заяву-приєднання № 9957336, чим підтвердив, що акцептує публічну пропозицію ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання позики, укладення якого підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Згідно з укладеним договором про надання позики, 11 лютого 2020 року відповідачу надано позику у формі споживчого кредиту на умові оплати товару та/або робіт/послуг у партнерів, зазначених у заяві-приєднання до договору. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2021 року № 21122021 ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» відступило ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги за кредитним договором № 9957336, а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно з Договором відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 18351,47 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 15053,60 грн; - заборгованість за відсотками становить 3297,87 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. У зв`язку з тим, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, позивач звернувся в суд з даним позовом.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію анкети заяви на кредит № 9957336, копію паспорту споживчого кредиту, копію розрахунку заборгованості, копію договору про відступлення права вимоги.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позов не надіслав, свою позицію не виклав.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької 10 липня 2024 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Встановлено третій особі строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі письмових пояснень щодо позову (а.с.44).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові та підтверджена інформацією наданою відділом формування та ведення РТГ управління ЦНАП виконавчого комітету Жмеринської міської ради (а.с.43).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач особисто отримав надіслану судом копію ухвали про відкриття провадження 25 липня 2024 року (а.с. 46).

Відповідач заяви про неможливість подання відзиву на позов через введення воєнного стану у країні, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до заяви-анкети № 9957336 від 28.11 лютого 2020 року про приєднання до договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб ОСОБА_1 для оплати товарів (послуг) на суму 19987 грн, придбаних у магазині ТОВ «Дієса», отримав у ТОВ «ФК «Профіль» позику в сумі 21985,70 грн строком на 12 місяців, з 11 лютого 2020 по 10 лютого 2021 року, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 0,0001% річних. До суми позики включена разова комісія в розмірі 1998,70 грн (а. с. 9 на звороті).

ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація про орієнтовану реальну річну процентну ставку, порядок повернення позики (а. с. 9).

Відповідно до копії видаткової накладної № 0 від 11 лютого 2020 року, копії товарного чеку № 36170 від 11 лютого 2020 року та копії чек-листа від 11 лютого 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 придбав та отримав товари (послуги) в магазині ТОВ «Дієса» на загальну суму 19996 гривень, а саме чотири смартфони моделі Xiaomi redmi not 8T, вартістю 4165,83 грн за кожну одиницю товару (а.с. 12, 13, 14).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9957336, наданого ТОВ «ФК «Профіль», станом на 21 грудня 2021 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 18351 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 15053,60 грн, заборгованості за комісією за розрахункове обслуговування в сумі 3297,87 грн (а.с. 10).

21 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 21122021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіль» відступило за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників (а. с. 15-18).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 9957336 від 11 лютого 2020 року на суму 18351,47 грн, з яких 15053,60 грн заборгованість за тілом кредиту та 3297,87 грн заборгованість за відсотками (а. с. 19).

Відповідно до повідомлення № 2905/1 від 29 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» було виконано повний розрахунок, передбачений пунктом 3 договору Факторингу № 21122021 (а. с.23).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно з укладеним договором № 9957336 від 11 лютого 2020 року отримав від ТОВ «ФК «Профіль» кредит на придбання товарів (послуг) в ТОВ «Дієса» на загальну суму 21985,70 гривень та такі товари були ним отримані. До суми позики була включена разова комісія в 1998,70 грн.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 9957336, ОСОБА_1 частково сплачувалась сума кредиту, а саме: 16 березня 2020 року, 13 квітня 2020 року, 10 червня 2020 року, 19 серпня 2020 року та 28 грудня 2020 року на загальну суму 17925 грн, за рахунок яких кредитором було погашено тіло кредиту в сумі 6935,10 грн та комісію за розрахункове обслуговування в сумі 10992,90 грн (а.с. 10).

Пунктом 4 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено загальні витрати за споживчим кредитом як витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відтак положення вказаного закону чітко розмежовують проценти за користування кредитом та комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, зокрема комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, як окремі складові загальних витрат за споживчим кредитом.

Суд вважає, що позивачем доведено те, що відповідач внаслідок неналежного виконання умов договору не повернув тіло кредиту в сумі 13054,90 грн. Вказана сума встановлена судом за вирахуванням з суми позики, яка зазначена у договорі, разової комісії в сумі 1998,70 грн та повернутої відповідачем суми тіла кредиту в розмірі 6932,10 грн (21985,70 1998,70 6932,10 = 13054,90).

Суд враховує, що кредитний договір містить умови нарахування разової комісії в сумі 1998,70 грн та комісії за управління позикою в розмірі 5 % щомісячно. Однак позивач не заявляє позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по такій складовій витрат за споживчим кредитом як комісія, при цьому зазначаючи в змісті позовної заяви, що заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.

Також матеріалами справи не підтверджено умови кредитного договору, які передбачають право позивача вимагати сплатити проценти, оскільки договором передбачений розмір відсотків за користування позикою 0,0001% річних, а в графіку платежів обов`язок відповідача щодо сплати таких відсотків взагалі відсутній.

Посилання позивача на те, що розмір заборгованості по сплаті процентів був переданий від первісного кредитора ТОВ «ФК «Профіль», саме по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування таких процентів та суперечить положенням кредитного договору № 9957336 від 11 лютого 2020 року.

Отже, вимога позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за договором № 9957336 від 11 лютого 2020 в розмірі 3297,87 грн є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 13054,90 грн.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно з положеннями статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, відповідачем в у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, перевіривши розрахунок заборгованості та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2422,40 грн (а.с.8).

Позов задоволено частково (71,14 % від заявленої суми), а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1723,30 грн (2422,40 х 71,14% = 1723,30), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідачки витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 6000 грн.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Представником позивача подано копію додаткової угоди до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 1 квітня 2024 року (а.с. 33); акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24 червня 2024 року, у якому сторони підтверджують, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн (а.с. 35); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення заборгованості (а.с. 36) та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №5618/10 (а.с. 27).

Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (74,14 %), суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 4268,40 грн.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, статтями 509, 525-527, 610-612, 625-627, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 9957336 від 11 лютого 2020 року у сумі 13054 (тринадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн 90 коп та судові витрати в сумі 5991 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн 70 коп, що складається з судового збору в сумі 1723,30 грн та витрат, понесених на правову допомогу у сумі 4268,40 грн.

В частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 3297,87 грн та разової комісії в сумі 1998,70 грн - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ - 42649746, МФО: 300346, IBAN: НОМЕР_1 в АТ «СЕНС БАНК», юридична адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ