Номер провадження: 22-ц/813/1581/24
Справа № 511/1023/23
Головуючий у першій інстанції Меєчко О.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України)

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович

на ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 9781,69 доларів США.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів і додані до неї документи повернуто представнику позивача адвокату Квашніну Михайлу Олександровичу.

Ухвала суду мотивована тим, що ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1146770 від 12 квітня 2023 року, що виданий адвокатом Квашніним М.О., який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, не містить назви належного судового органу, до якого надійшла цивільна справа та у якому надається правова допомога позивачу. Тому повноваження адвоката Квашніна М.О. здійснювати представництво інтересів АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у Фрунзівському районному суді Одеської області не підтверджені належними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким направити цивільну справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи в частині того факту, що ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1146770 від 12 квітня 2023 року, що виданий адвокатом Квашніним М.О. не містить назви Фрунзівського районного суду Одеської області, оскільки первісно подано позов до Роздільнянського районного суду Одеської області. Тому суд передчасно постановив ухвалу про повернення позову не давши можливості виправити недоліки позовної заяви, що вочевидь не відповідає вимогам ч. 5 ст. 185 ЦПК України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходило, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи

05.06.2023 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович, на ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В.- головуючий суддя, судді: Сєвєрова Є.С., Комлева О.С.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 07.06.2023 року відкрив апеляційне провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.07.2023 року справу призначено до розгляду.

Рішенням № 763/0/15-23 від 01 серпня 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_2 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 року та 20.09.2023 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Карташов А.Ю.- головуючий суддя, судді: Коновалова В.А., Назарова М.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року справу прийнято до провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у квітні 2023 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович, звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 9781,69 доларів США.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 квітня 2023 року матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, передано за підсудністю, на розгляд до Фрунзівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів і додані до неї документи повернуто представнику позивача адвокату Квашніну Михайлу Олександровичу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржувана ухвала не відповідає, а тому підлягає скасуванню.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст. 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у ст. 2 ч. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, положеннях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ст. 60, ч. 4 ст. 62 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги.

Вказаний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18).

Однак, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ЦПК України не визначає будь-яких додаткових обов`язків учасника справи у зв`язку з передачею справи за підсудністю до іншого суду, зокрема подачі нових ордерів або інших документів, не встановлює строки для здійснення таких дій, відтак повернення позовної заяви є передчасним і необґрунтованим.

За наявності сумнівів щодо повноважень представника позивача, суд першої інстанції мав право залишити позовну заяву без руху, однак безпідставно усунувся від цього.

Відтак, повернення позову з підстав залишення позову без руху не передбачено процесуальним законом.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно повернув позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович, не дослідивши матеріали справи у повному обсязі та не надавши належної оцінки документам, наданим до позовної заяви на підтвердження повноважень представника позивача.

Згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише регламентованим, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Апеляційний суд вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги адвоката Квашніна М.О. щодо невідповідності вимогам норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення, а ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», в інтересах якого діє адвокат Квашнін Михайло Олександрович, задовольнити.

Ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 29 травня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

М.В. Назарова