Провадження №6/447/25/24
Справа №447/2067/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бачуна О.І. за участю секретаря Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження відносно неї у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа громадянина України, яке застосоване ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 року по справі №447/2876/14.

В обґрунтування заяви вказує, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 року по справі №447/2876/14 скасовано Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03.10.2014року і задоволення подання головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на неї рішенням Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 24245,13грн. на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль».

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого проваджень, виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 завершені, однак рішенням старшого лейтенанта відділу прикордонної служби « Рава-Руська» від 11.07.2024року їй було відмовлено в перетині державного кордону України з причин тимчасового обмеження права виїзду з України встановленого судовим рішенням. Оскільки відносно заявниці завершені виконавчі провадження і відсутня про неї інформація в Єдиному реєстрі боржників, просить заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 , заяву підтримав та просив її задоволити.

Представник відділу ДВС в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники АТ « Райффайзен Банк Аваль» та ТзОВ « Вердикт капітал» в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2014 року по справі №447/2876/14 скасовано Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03.10.2014року і задоволення подання головного державного виконавця відділу ДВС Новороздільського МУЮ Юзифішин С.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань покладених на неї рішенням Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення заборгованості в розмірі 24245,13грн. на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням старшого лейтенанта відділу прикордонної служби « Рава-Руська» від 11.07.2024року ОСОБА_1 було відмовлено в перетині державного кордону України з причин тимчасового обмеження права виїзду з України встановленого судовим рішенням.

Як вбачається із відомостей із Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 № АСВП 58613394 , № АСВП №67577452 завершено.

Як вбачається із інформації наданої Миколаївським відділом ДВС у Стрийському районі Львівської області від 24.10.2024року, на примусовому виконанні перебувало 22 виконавчих провадження ( з примусового виконання 9 виконавчих документів із спец розділу, в тому числі із повторним пред`явленням до боржника ОСОБА_1 , , жодних виконавчих проваджень не було виконано фактично, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не було сплачено, тому інформацію чи виконала боржниця рішення суду поза межами примусового виконання відсутня. Станом на 24.10.2024року відкритих виконавчих проваджень де ОСОБА_1 є боржником немає.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ухилялася від виконання рішення суду та виконавчих документів виданих на його підставі, виконавчі документи поверталися стягувачу без виконання, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, заявником не представлено інформації, що заборгованість погашена, а тому наявні дії, які б свідчили про свідомі дії або умисну бездіяльність, спрямовані на ухилення боржника від виконання рішення суду. Обмеження у праві виїзду за кордон переслідує легітимну мету, створює додаткові передумови для виконання рішення суду, обставини, які б свідчили про наміри боржника виїхати за кордон з метою виконання рішення суду встановлені не були, а тому обмеження боржника у праві виїзду за кордон є пропорційним втручанням в конституційне право заявника на свободу пересування, у зв`язку із чим тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Бачун О. І.