Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про поділ майна подружжя, а саме просить:

1) виділити у власність ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :14:024:0013 по АДРЕСА_1 , стягнувши з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 2323104,82 грн.

2) виділити у власність ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_2 та автомобіль Santa FE д.н.з. НОМЕР_1 ;

3) стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати в розмірі 27735,52 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.01.2023 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Позивач зазначає, що під час шлюбу сторонами було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 500 кв.м. по АДРЕСА_1 , автомобіль Santa FE д.н.з. НОМЕР_1 , які оформлено на відповідача. Також сторонами було придбано житловий будинок АДРЕСА_2 , який оформлений на ім`я позивача. Позивач вказує, що оскільки вищевказане майно було придбано під час шлюбу, то воно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу.

Представник позивача надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, вимоги позову визнає. Представник відповідача зазначила, що відповідач є інвалідом ІІ групи, а тому остання звільняється від сплати судового збору. Компенсація відповідачем витрат позивача за проведення судових експертиз також не підлягає задоволенню, так як судові експертизи було проведення за бажанням позивача.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 вересня 2002 року уклали шлюб.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 20.08.2020 року згідно якого ОСОБА_1 придбав 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 .

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 17.10.2003 року згідно якого ОСОБА_2 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про право власності від 10.09.2014 року згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0496 га з кадастровим номером :14:024:0013 по АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.09.2014 року згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0496 га з кадастровим номером :14:024:0013 по АДРЕСА_1 .

Судом досліджено інформаційну довідку із реєстру нерухомості від 23.02.2023 року згідно якої за ОСОБА_2 03.09.2021 року зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером № :14:024:0013.

Судом досліджено інформаційну довідку із реєстру нерухомості від 22.02.2023 року згіжно якої за ОСОБА_1 21.05.2020 року зареєстровано право власності на 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_3 .

Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 згідно якого за ОСОБА_2 24.09.2013 року зареєстровано право власності на транспортний засіб Hyundai Santa FE д.н.з. НОМЕР_1 ;

Судом досліджено висновок експерта № 125-084 від 04.12.2023 року згідно якого:

1) ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_2 складає 658013 грн;

2) ринкова вартість житлового будинку № АДРЕСА_1 становить 5615577 грн;

3) ринкова вартість земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить 148968,64 грн.

Судом досліджено висновок експерта № 23-5142 від 10.10.2023 року згідно якого ринкова вартість автомобіля Hyundai Santa FE д.н.з. НОМЕР_1 складає 460323,01 грн.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ст.69 та ст.70 Сімейного Кодексу України, в разі поділу майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 356 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевказане майно є спільним майном подружжя та підлягає розподілу між ними у рівних частках.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЦПК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 ЦПК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченихЦивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За такого, враховуючи, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, то слід провести розподіл спільного майна подружжя та визнати з ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :14:024:0013 по АДРЕСА_1 , стягнувши з останнього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 2323104,82 грн.

Також слід визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , то вказана вимога підлягає задоволенню частково, оскільки за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності лише на 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 .

За такого за ОСОБА_2 слід визнати право власності 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 ..

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК Українизарезультатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, детальний опис робі, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги.

Проте позивачем не надано платіжних документів (платіжного доручення, квитанції тощо), які підтверджують сплату позивачем коштів в розмірі 10000 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за проведення експертизи в розмірі 17735,52 грн.

Судом встановлено, що позивачем сплачено за проведення експертизи кошти в розмірі 12000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 125-084 від 03.10.2023 року та кошти в розмірі 5735,52 грн., що підтверджується актом № 23-5142 від 10.10.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача;

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача про те, що з відповідача не підлягають стягненню витрати на проведення експертизи, оскільки позивачем було проведено експертизу за його замовлення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 року у справі N 712/4126/22 зазначила про те, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення експертизи в розмірі 8765 грн.

Керуючись ст. ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0496 га з кадастровим номером :14:024:0013 по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості спільного сумісного майна подружжя в розмірі 2323104,82 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 28/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль Hyundai Santa FE д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 .

В задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в розмірі 8765 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя