Справа № 461/7334/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротової О.Б.
Провадження № 22-ц/811/33/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2023 року у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2023 представник АТ «Ідея Банк» - Михашула Є.І. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 209235,11 грн та 3138,53 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 17.02.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди становить 15000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Останній платіж/зарахування по кредитному договору здійснено (поповнено поточний рахунок) 10.01.2023. Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 26.07.2023 утворилась заборгованість в розмірі 209325,11 грн, яка складається із наступного: основний борг - 112464,09 грн, прострочений борг - 15573,04 грн, прострочені проценти - 80692,84 грн, строкові проценти - 505,14 грн. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 26.07.2023. Відтак, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, 06.06.2023 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно зазначеної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідача будуть здійсненні заходи примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просило позов задовольнити.

04.10.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буковинського Т.Й. надійшов до суду зустрічний позов про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що позов банку взагалі не відображає реальної заборгованості за кредитним договором. Звертає увагу суду, що будь-якої іншої плати, окрім процентів за користування кредитними коштами по кредитній лінії, умовами Угоди не передбачено. У свою чергу, згідно пункту 1.2.1 Тарифів на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб - діючих клієнтів банку, що були надані позичальнику під час укладення кредитного договору, і який є невід`ємною частиною кредитного договору, банк встановив за користування коштами ще одну плату у вигляді комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4%, що обраховується від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду. Покликаючись на частину 4 статті 11 Закону України « Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору), згідно якої кредитодавцю (банкам) заборонялось встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, вважає умову банку щодо сплати комісії за обслуговування по кредиту у розмірі 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду, що визначена у Тарифах банку, нікчемною умовою договору, так як банком було встановлену плату, що заборонена законом і взагалі не могла супроводжуватися будь-якою зустрічною платною вимогою за такі дії. Як убачається з позовної заяви банку та довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №С11.201.75575 від 17.02.2017, станом на 26.07.2023 структура заборгованості позичальника за кредитом складається з: основного боргу, простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів. Будь-які комісії, згідно розрахунку, в структурі заборгованості у позовній заяві банку відсутні. Разом з тим, як вбачається з виписки, що додана банком, по рахунку клієнта - фізичної особи №/0723 за період з 18.02.2017 по 26.07.2023, окрім процентів, банк щомісяця нараховував позивачу комісію за кредит. Так, відповідно до виписки вбачається, що банк нарахував позичальнику 162969,48 грн комісій за кредит, а позичальником було сплачено 55 платежів по комісіях за кредит на загальну суму 75465,25 грн. У свою чергу, з виписки банку також вбачається, що заборгованість за процентами в позичальника взагалі відсутня, а навпаки наявна переплата у розмірі 6548,04 грн. Окрім того, в самій виписці банк відображає кінцеве значення «П/c%% та комісії за кредит» у розмірі 80692,84 грн та «кінцева заборгованість по комісіях та процентах» у розмірі 81197,98 грн. Таким чином, фактично розмір прострочених процентів - 80692,84 грн та строкових процентів - 505,14 грн, що зазначений у позові, на думку представника відповідача, є ніщо інше як різниця в нарахованих та не сплачених комісіях за кредит. Також зазначав, що до моменту надання банком на адресу суду відповідних розрахунків, якими будуть здійснені перерахунки заборгованості за кредитом, на день подачі зустрічного позову, взагалі не можливо встановити наявність чи відсутність заборгованості по кредиту у позичальника, оскільки в цілому позов банку є неправдивим та не відображає як реальної структури сплачених позичальником платежів по кредиту так і відповідних нарахувань банком і таким чином на день звернення з відповідним позовом взагалі не можливо встановити будь-який розмір заборгованості по кредиту. У зв`язку з тим, що нарахування комісії по кредиту на загальну суму 162969,48 грн в розумінні Закону є нікчемною умовою кредитного договору та порушує публічний порядок в суспільстві, відповідно, на таку суму повинна бути зменшена позичальнику заборгованість по кредиту. У свою чергу, по вже сплачених позичальником комісіях по кредиту у розмірі 75465,25 грн. АТ «Ідея Банк» зобов`язане здійснити перерахунок платежів, з часу укладення кредитного договору, та зарахувати 75465,25 грн. комісій у рахунок погашення іншої заборгованості по кредиту відповідно до ст.19 Закону України « Про споживче кредитування». Також і переплачені проценти у розмірі 6548,04 грн підлягають зарахуванню в рахунок погашення вже основного боргу по кредиту відповідно до ст.19 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки іншої заборгованості, окрім основного боргу вже не існує. АТ «Ідея Банк» також зобов`язане, з врахуванням вже сплачених комісій по кредиту і переплачених процентах по кредиту, повністю перерахувати проценти та основний борг за весь період кредитування по поточному рахунку ОСОБА_1 .

Оскаржуваним рішенням позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Угодою №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017 в розмірі 15618,76 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 234,28 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

03.01.2024 рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вказує, що не погоджується з рішенням в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Позивача до Відповідача про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, оскільки таке прийняте з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права (щодо способу захисту прав), що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення в тій частині нового рішення у справі.

Зазначає, що Банк жодних позовних вимог позивача за зустрічним позовом не виконував та будь-яких коштів в рахунок погашення кредиту не зараховував. Подавши такий розрахунок, виключно на підставі ухвали суду, Банк не визнавав такої заборгованості по кредиту, а лише виконав ухвалу суду про надання такого розрахунку, оскільки надалі просив суд його позов задоволити повністю і стягнути з позичальника 209 235 грн 11 коп. та судовий збір у розмірі 3138 грн. 53 коп. Таким чином, висновок суду про те, що «банком фактично вже було виконано позовні вимоги позивача за зустрічним позовом шляхом зарахування вже сплачених позичальником за весь період кредитування всіх платежів по кредиту виключно у рахунок погашення основного боргу та процентів без застосування нарахування комісії по кредиту, а відтак, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити» не відповідає як і обставинам та матеріалам справи, так і вимозі самого Банку.

Крім того, належним способом захисту для позивача у даній справі було застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку боргу, що позивач і здійснив. Власне такий спосіб захисту за зустрічним позовом, що призводить до здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та стягнення в кінцевому випадку з позичальника меншої суми заборгованості і був найбільш ефективним способом захисту у даній справі та відповідав інтересам позивача і виключно такі вимоги було доцільно пред`явити позивачу за зустрічним позовом.

Отже, суд фактично повністю задовольнивши вимоги зустрічного позову щодо здійснення перерахунку боргу та стягнувши борг у розмірі 15 618 грн 76 коп., а не у розмірі 209 235 грн 11 коп., вирішив повністю відмовити у зустрічному позові ОСОБА_1 , що призвело до ухвалення судом неправильного рішення.

Просить рішення в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за Кредитним договором скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

22.01.2024 рішення суду оскаржило АТ «Ідея Банк».

Вказує, що з рішенням в частині часткового задоволення позовних вимог Банку за первісним позовом про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 15618,76 грн не погоджується. Вважає, що рішення в частині часткового задоволення позовних вимог Банку є необґрунтованим, незаконним, ухваленим на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Не погоджується з висновком суду про нікчемність умов пункту 1.2 Тарифів щодо обов`язку позичальника сплачувати 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду, як умову встановлення кредитного ліміту ОСОБА_1 . З тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб - діючих клієнтів банку ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її власноручний підпис на даному документі.

Умовою встановлення кредитного ліміту ОСОБА_1 є сплата, в тому числі, щомісячно 4 % від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду. Тобто, сплата 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду згідно Тарифів була та є обов`язковою у випадку наявності залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця та залежала виключно від дій ОСОБА_1 та стану заборгованості за Кредитним договором.

Таким чином, сплата 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду згідно Тарифів Банку, з якими погодився позичальник, встановлена Банком за надання послуг, не заборонених законом, у тому числі за користування коштами, а відтак, підстави вважати умови Кредитного договору нікчемними відсутні. Сплата 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду вказує на те, що такі проценти нараховувались за користування коштами більше одного місяця.

Тобто, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, позичальник був ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, з якими він погодився в повному обсязі та на протязі тривалого часу - з моменту укладення договору сплачував усі платежі, що ним передбачені, зокрема сплачував 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду (комісія за обслуговування) згідно Тарифів, що додатково свідчить про погодження Позичальника з усіма умовами Кредитного договору.

Просить рішення суду скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог Банку за первісним позовом про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 15 618,76 грн та ухвалити нову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 209 235,11 грн, судовий збір в розмірі 3 138,53 грн.

29.01.2024 представника позивача ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу АТ «Ідея Банк».Просить в апеляційній скарзі відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити повністю.

01.04.2024 АТ «Ідея Банк» подало відзив на апеляційну скаргу представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подану ним скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Ідея Банк».

Представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Жовтонецький В.М. подану ним скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 629,638 ЦК України).

Встановлено, що 17.02.2017 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно преамбули кредитного договору, кредитний договір укладається згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку з усіма змінами та доповнення до нього, діюча редакція якого розміщена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua

Згідно пункту 2 вказаної Угоди, банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у валюті гривня (надалі - рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard World з терміном дії 2 роки з моменту її випуску ( надалі - кредитна картка»).

Відповідно до пункту 3 Угоди, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - кредитна лінія та/або кредит) на наступних умовах.

Максимальний ліміт кредитної встановлюється у розмірі 200000 грн.

Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 15 000 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень.

Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних.

Згідно п.4 кредитного договору, повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором здійснюватимуться згідно умов Договору, Типового графіку та Розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів, які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabank.ua.

Позивач за первісним позовом свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ).

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, 06.06.2023 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ "Ідея Банк" вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.

Задовольняючи частково позов АТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача за первісним позовом вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, заборгованість за Угодою №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017 станом на 26.07.2023 становить 209325,11 грн, яка складається з: основний борг - 112464,09 грн, прострочений борг - 15573,04 грн, прострочені проценти - 80692,84 грн, строкові проценти - 505,14 грн.

В обґрунтування заборгованості відповідача за первісним позовом до позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ), довідку-розрахунок заборгованості станом на 26.07.2023.

Як вбачається довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Угодою №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017, станом на 26.07.2023 у структурі заборгованості будь-які комісії відсутні.

Однак, як вбачається з виписки, що додана банком, по рахунку клієнта - фізичної особи №/0723 за період з 18.02.2017 по 26.07.2023, окрім процентів, банк щомісяця нараховував ОСОБА_1 комісію за кредит (комісії за РКО та СКР, комісії за кредит).

Зокрема, відповідно до виписки клієнта - фізичної особи №/0723 за період з 18.02.2017 по 26.07.2023 банк нарахував позичальнику 162969,48 грн комісій за кредит, а позичальником було сплачено 55 платежів по комісіях за кредит на загальну суму 75465,25 грн.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.12.2020 у справі № 211/1031/19 (провадження № 61-8030св20) - по кредиту від 09.03.2017, що був укладений до вступу в законну силу Закону України «Про споживче кредитування», тобто до 10.06.2017, Верховний Суд зазначив: «Відповідно до положень абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на момент укладення спірного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною».

При розрахунку суми заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача, суд прийняв як доказ долучену представником Банку довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитни договором № С11.201.75575 від 17.02.2017, розраховану з врахуванням скасування комісії, встановленої тарифами банку, згідно якої розмір заборгованості станом на 15.11.2023 становить: прострочений борг - 15618,76 грн. Зазначений розрахунок ОСОБА_1 та її представником належними доказами (відповідними розрахунками) не спростовано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що оскільки банком фактично вже було виконано позовні вимоги про : зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 по поточному рахунку № НОМЕР_2 (рахунок IBAN № НОМЕР_3 ), що відкритий згідно Угоди №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017, з часу укладення такої Угоди, та зарахувати вже сплачені ОСОБА_1 кошти у розмірі 75465,25 грн, що були спрямовані на погашення комісії по кредиту у рахунок погашення іншої заборгованості по Угоді №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017; зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 по поточному рахунку № НОМЕР_2 (рахунок IBAN № НОМЕР_3 ),та зарахувати переплачені ОСОБА_1 проценти за користування кредитом у розмірі 6548,04 грн. у рахунок погашення іншої заборгованості по Угоді №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017; зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_3 по поточному рахунку № НОМЕР_2 (рахунок IBAN № НОМЕР_3 ), шляхом анулювання (списання) нарахованої комісії по кредиту на загальну суму 162969,48 грн. з огляду на нікчемність такого правочину та зобов`язання АТ «Ідея Банк» зменшити заборгованість позичальника по Угоді №С11.201.75575 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.02.2017 на відповідну суму; зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити повний перерахунок основного боргу та процентів по періодах сплати позичальником кожного окремого платежу по кредиту по поточному рахунку № НОМЕР_2 (рахунок IBAN № НОМЕР_3 ), що відкритий згідно Угоди №С11.201.75575 шляхом зарахування вже сплачених позичальником за весь період кредитування всіх платежів по кредиту виключно у рахунок погашення основного боргу та процентів без застосування нарахування комісії по кредиту, - підстави для зобов`язання Банку проводити такий перерахунок - відсутні.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та зібраним у справі доказам.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2024 року

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра