КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/6322/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді ОСОБА_2,

у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань Іванець О., третя особа: Територіальне управління Державного бюро розслідувань м. Києва, про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання незаконною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права.

Посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про належне повідомлення позивача про судові засідання, призначені на 29 серпня 2023 року, 26 вересня 2023 року, 23 жовтня 2023 року. Зазначає, що будь-яких повідомлень із суду про судові засідання у вказані дати не отримував.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про отримання позивачем судових повісток.

Посилається на обмеження судом першої інстанції положень Конституції України та ЦПК України.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановити окрему ухвалу з приводу істотного порушення суддею ОСОБА_2 положень і приписів статті 8 частини 1, статті 19 частини 2, статті 55 частини 1, статті 68 частини 1, статті 129 частин 1,2, пунктів 1, 2 Конституції України, статті 6 пункту 1 Конвенції, статті 2 частин 1, 3, пунктів 1, 2, 3 частини 1, статей 223, 263 ЦПК України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

13 червня 2024 року на адресу Київського апеляційну суду надійшов відзив ТУ ДБР розташоване у м. Києві на апеляційну скаргу.

Уважає апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вказує на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки належним чином повідомлений позивач не з`явився у судові засідання, призначені на 29 серпня 2023 року, 26 вересня 2023 року та 23 жовтня 2023 року.

Звертає увагу, що положення статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача, як ініціатора судового процесу. Якщо позивач не може прийняти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на другу поспіль неявку позивача у судове засідання, беручи до уваги, що його неявка у судове засідання перешкоджає розгляду справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07 жовтня 2019 року №612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 6 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 69/347/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 7 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 22 березня 2021 року у справі №757/43966/16-ц, від 1 квітня 2021 року у справі № 2-1676/11, від 5 квітня 2021 року у справі №524/3347/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник Територіального управління Державного бюро розслідувань - Ковальова А.Г. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

Разом з тим, на час проведення судового засідання встановити з`єднання із Жовтневим районним судом м. Харкова не вдалося, будь-яких інших засобів зв`язку, крім поштової адреси, ОСОБА_1 не зазначено, відтак колегія суддів ухвалила за можливе на підставі статті 372 ЦПК України розглянути справу за відсутності скаржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці ТУ ДБР - Ковальової А.Г., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишивши позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції звернув увагу на повторну неявку позивача у судове засідання та відсутність в матеріалах справи жодної вказівки про розгляд справи за відсутності ініціатора позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження. Роз`яснено позивачу, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до суду кримінальної юрисдикції (а.с. 5).

Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 36-38).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР Іванець Ольги про відшкодування моральної шкоди за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання на 29 серпня 2023 року (а.с. 44).

Згідно даних супровідного листа №41291/23-вих/2/761/8467/2023 від 11 липня 2023 року копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві (а.с. 47).

Відповідно до даних конверту за трек номером 144 копія ухвали про відкриття провадження у справі та судова повістка на судове засідання, призначене на 29 серпня 2023 року, повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 58-60).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Територіальне управління Державного бюро розслідувань м. Києва. Розгляд справи відкладено на 26 вересня 2023 року (а.с. 64).

Судова повістка на судове засідання, призначене на 26 вересня 2023 року, направлена на адресу позивача, зазначену у позовній заяві: АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Згідно даних конверту за трек номером 259 судова повістка на 26 вересня 2023 року повернулась на адресу суду першої інстанції з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 113-115).

Згідно даних довідки, складеної секретарем судового засідання від 26 вересня 2023 року убачається, що у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу не здійснювалося (а.с. 108).

Згідно даних судової повістки, наступне судове засідання у справі призначено на 23 жовтня 2023 року (а.с. 110).

Відповідно до даних конверту за трек номером 040 убачається, що судова повістка, адресована позивачу, повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.119-121).

23 жовтня 2023 року постановлено оскаржувану ухвалу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки 1) є день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи убачається, що судова кореспонденція, адресована позивачу на адресу, вказану ним у позовній заяві АДРЕСА_1 , поверталась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що за загальним правилом відповідно до положень частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи.

Разом з цим, із даних конверту із судовою повісткою на судове засідання, призначене на 26 вересня 2023 року убачається, що днем проставлення у поштовому відділені відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою є 04 жовтня 2023 року (а.с.114-115).

Згідно даних конверту із судовою повісткою на судове засідання, призначене на 23 жовтня 2023 року убачається, що днем проставлення у поштовому відділенні відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою є 25 жовтня 2023 року (а.с.120-121).

Встановлені під час апеляційного перегляду дані дозволяють зробити висновок, що позивач у справі не був належним чином повідомлений, оскільки судові повістки на судові засідання, призначені на 26 вересня 2023 року та 23 жовтня 2023 року, не були вручені у строки, визначені частиною 5 статті 128 ЦПК України.

При постановленні ухвали від 23 жовтня 2023 року, що переглядається апеляційним судом, суд першої інстанції не переконався у повідомленні позивача про судове засіданні, відтак висновки суду першої інстанції про належне повідомлення позивача є помилковими.

Щодо вимог апеляційної скарги в частині постановлення окремої ухвали, колегія суддів зазначає про таке.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення (частина 10 статті 262 ЦПК України).

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з частиною 5 статті 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до частини 8 статті 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Під час перегляду цієї справи суд апеляційної інстанції не встановив порушень, які б слугували підставою для постановлення окремої ухвали відносно судді ОСОБА_2 , відтак вимоги апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова