КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024року місто Київ

справа № 753/21655/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мицик Ю.С., повний текст рішення складено 14 червня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з:

централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 19889,71грн. за період з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2023 року;

внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 948,16 грн.;

сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 65,80 грн.;

три відсоткирічних у розмірі 1718,40грн. за період з 01 грудня 2016 року по лютий 2022 року;

інфляційні втрати у розмірі 7885,56 грн.за період з 01 грудня 2016 року по лютий 2022 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 05 серпня 2014 рокув газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК«Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ«АК«Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Зазначав, що повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Вказував, що відповідачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж).

Зазначав, що 31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з центрального водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), отже з 01 липня 2021 року договір вважається укладеним.

Посилався на те, що внаслідок неналежного виконання протягом тривалого часу зобов`язаньза договором у відповідачів виникла заборгованість, яку і просить стягнути позивач з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року у задоволенні позову ПрАТ «АК «Київводоканал» відмовлено.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПрАТ «АК «Київводоканал»подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення в частині незадоволених позовних вимог скасувати, закрити провадження у справі в частині суми заборгованості в розмірі 26706,35 грн. та ухвалити в частині незадоволених позовних вимог нове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 3771,28 грн., з яких: 1759,98 грн. - сума основного боргу, 3% річних у розмірі 350,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1759,98 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про пропуск позивачем позовної давності щодо стягнення боргу з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2023 року, оскільки у жовтні 2017 року відповідачами було сплачену 182,37 грн. за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що свідчить про переривання строку позовної давності в розумінні ст.264 ЦК України.

Вказував, що після відкриття провадження у справі відповідачами було сплачено частину боргу в розмірі 26706,63 грн., а тому вважає, що добровільне погашення заборгованості відповідачами усунуло предмет спору у цивільній справі №753/21655/23 в частині сплачених коштів.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційноїскарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IVдоповнена п.5, згідно якого виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV(чинного на час виникнення спірних правовідносин) договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК«Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ«АК«Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

09 листопада 2017 року набув чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII на підставі якого втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтями 7, 8Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України №2189-VІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом тридцяти днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органі місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг співвласниками багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідних договорів з виконавцем комунальної послуги.

Якщо за тридцять днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині 1 статті 14 Закону України від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, вважається укладений з таким виконавцем і продовженим на наступний однорічний строк.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послуг та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodkanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30 вересня 2021 року та від 31 грудня 2021 року), у зв'язку з чим 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна стаття 360 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

24 лютого 2022 року з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено воєнний стан.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період военного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, нені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована:

27/100 частин за: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 2008 року;

73/100 частин: за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 грудня 2011 року, що підтверджується відповіддю з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації (БТІ)» від 21 грудня 2023 року.

Згідно листа Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 18 грудня 2023 року в період з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2023 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 з 29 листопада 1988 року; ОСОБА_1 з 01 серпня 1989 року; ОСОБА_2 з 11 червня 2002 року; ОСОБА_4 з 09 грудня 2003 року; ОСОБА_3 з 18 жовтня 2005 року по 28 вересня 2020 року.

01 лютого 2020 року між ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСОБА_1 укладено договір № про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до умов якого ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язалось своєчасно надавати послуги відповідної якості з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, визначених договором.

Відповідно до довідки ПрАТ «АК «Київводоканал» від 31 жовтня 2023 року №11040/8/8/02.23 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 мають заборгованість перед ПрАТ «АК «Київводоканал» станом на 30 вересня 2023 року за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 19889,71 грн., за абонентське обслуговування в розмірі 948,16 грн., за внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 65,80 грн.

Згідно з розрахунком, зробленим позивачем, за період з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2023 року заборгованість відповідачів по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення становить 19889,71 грн., заборгованість за абонентське обслуговування - 948,16 грн., заборгованість за внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 65,80 грн., 3% річних за період з 01 грудня 2016 року по лютий 2022 року становить 1718,40 грн., інфляційні втрати за період з 01 грудня 2016 року по лютий 2022 року становить 7855,56 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення у період з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2023 року.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до вимог позивача та надати час для вирішення спору мирним шляхом.

Даючи оцінку заяві відповідача ОСОБА_2 про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувалася.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що до вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 11 березня 2017 року має бути застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.

Оскільки відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем, однак ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 належним чином не виконували обов`язок зі сплати вказаних послуг, а відтак у останніх за період з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2023 року була наявна заборгованість, що згідно з розрахунком заборгованості становить 26706,35 грн., з яких: з оплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2023 року - 19143,69 грн. (з урахуванням заборгованості за абонентське обслуговування - 948,16 грн. та заборгованості за внески за обслуговування вузла комерційного обліку - 65,80 грн.),3% річних нарахованих по лютий 2022 року - 1367,41 грн. та інфляційна складова боргу - 6195,25 грн.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що у жовтні 2017 року відповідачами було сплачену 182,37 грн. за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що свідчить про переривання строку позовної давності в розумінні ст.264 ЦК України є безпідставними, оскільки здійсненняпроплати за певний місяць не свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Разом з тим, як вбачається довідки від 07 червня 2023 року, яка була надана позивачем до суду першої інстанції, заборгованість відповідачів перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01грудня 2016 року по 30вересня 2023 року в частині основного боргу в сумі 18772,71 грн., абонентськогообслуговування в сумі 948,16 грн., внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в сумі в сумі 65,80 грн., інфляційних витрат в сумі 7885,56 грн., 3%річних в сумі 1718,40 грн. сплачені відповідачами. Залишок основного боргу становить 1117,00 грн., судовий збір в розмірі 2684,00 грн. не сплачено.

З вказаної довідки вбачається, що відповідачами було загалом сплачено заборгованість у розмірі 29390,63 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки після відкриття провадження у справі відповідачі погасили заборгованість перед позивачем, яка за період з 12 березня 2017 року по 30 вересня 2023 року становила 26706,35 грн. та відповідно судовий збір в сумі 2684,00 грн., а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просив закрити провадження у справі в частині суми заборгованості в розмірі 26706,35 грн.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З матеріалів справи вбачається, що як на час відкриття провадження по справі судом першої інстанції, так і в процесі його розгляду між сторонами існував спір щодо суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат та 3% річних.

Позивач, подаючи до суду першої інстанції довідку від 07 червня 2023 року про сплату відповідачами заборгованості, не відмовлявся від своїх вимог та відповідно не подавав заяви про закриття провадження у справі в частині вимог.

В апеляційній скарзі позивач вказував на те, що він не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування строку позовної давності до вимог заявлених ПрАТ «АК «Київводоканал» за період з 01 грудня 2016 року по 11 березня 2017 року, відповідно і не погоджується з сумою заборгованості.

З огляду на викладене, відсутні підстави для закриття провадження у даній справі в частині суми заборгованості в розмірі 26706,35 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 червня 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: