Провадження № 6/679/249/2024
Справа № 679/96/21
У Х В А Л А

20 листопада 2024 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Сопронюк О.В.,

за участю секретаря Гомілко К.Е.,

державного виконавця Пеліха М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин подання заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пеліха М.О. про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пеліх М.О. звернувся до суду з вищевказаним поданням посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 69289550 з примусового виконання виконавчого листа №2/679/181/2021 виданого 22.04.2021 року Нетішинським міським судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за борговою розпискою від 22.12.2019 року в сумі 6000 євро та 5000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 351090 грн. на момент подачі позову до суду. Станом на 11.11.2024 зазначений виконавчий документ не виконано. Залишок несплаченої заборгованості на користь стягувача становить 342882,57 грн. За результатами проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що в нього відсутні доходи і немає розрахункових рахунків відкритих у банківських установах. За ним зареєстровано транспортний засіб, який згідно пояснень боржника, продано ним на запчастини. Крім того, за боржником зареєстровано два об`єкти нерухомості, а саме: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

09.09.2024 державний виконавець надіслав на адресу боржника вимогу про зобов`язання останнього бути присутнім 18.09.2024 о 10.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 або забезпечити присутність свого представника для проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника, а також опису належного йому нерухомого майна. Зазначену вимогу боржник отримав особисто 12.09.2024.

В подальшому, 18.09.2024 о 10 год. державний виконавець здійснив вихід за вищевказаною адресою для проведення виконавчих дій. Під час виходу встановлено, що мешканці квартири за адресою відсутні, двері ніхто не відчинив, про що було складено акт державного виконавця.

На підставі наведеного, посилаючись на норми п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.439 ЦПК України, державний виконавець просить: вирішити питання про примусове проникнення до житла божника ОСОБА_1 та дозволити державному виконавцю Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/679/181/2021 виданого 22.04.2021 року Нетішинським міським судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за борговою розпискою від 22.12.2019 року в сумі 6000 євро та 5000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 351090 грн. на момент подачі позову до суду.

В судовому засіданні заступник начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пеліх М.О. подання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що за весь період перебування виконавчого листа на виконанні боржник сплати лише 1000 грн. боргу. Під час перевірок майнового стану було встановлено, що він не працює, не отримує доходи, в нього відсутні рахунки в банківських установах. Він є власником двох об`єктів нерухомості, що зазначені в поданні. Оскільки використано всі можливі способи виконати рішення суду, просив надати дозвіл на проникнення в квартиру, що належить боржнику, для опису його майна. Крім того зазначив, що йому відомо, що в Нетішинському міському суді вже тривалий час розглядається цивільна справа про поділ спільного майна подружжя між боржником та його дружиною, яка на даний час не розглянута.

Згідно вимог ст.439 ЦПК України розгляд даного подання проводиться без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали подання, вислухавши пояснення державного виконавця, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.04.2021 року Нетішинський міський суд Хмельницької області видав виконавчий лист №2/679/181/2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг за борговою розпискою від 22.12.2019 року в сумі 6000 євро та 5000 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 351090 грн. на момент подачі позову до суду.

27.06.2022 державний виконавець Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа №2/679/181/2021.

Згідно відповіді на запит № 227148072 від 18.09.2024 до Державної фіскальної служби України, боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, відкритих рахунків немає.

Згідно відповіді на запит № 227148071 від 18.09.2024 до Державної податкової служби України, інформація про наявність у боржника ОСОБА_1 доходів відсутня.

Згідно відповіді на запит № 224090043 від 02.09.2024 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб мопед марки «HONDA» модель «GIORNA GRED» державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 наданих державному виконавцю 16.09.2022, вищевказаний транспортний засіб він продав на запчастини, оскільки той був в неробочому стані.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 392613506 від 28.08.2024, боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності два об`єкти нерухомості, а саме: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

09.09.2024 державний виконавець виніс вимогу про забезпечення доступу до нерухомого майна боржника, а саме: зобов`язав ОСОБА_1 бути присутнім 18.09.2024 о 10 год. за адресою: АДРЕСА_1 або забезпечити присутність свого представника для проведення виконавчих дій з перевірки майнового стану боржника, а також опису належного йому нерухомого майна. Дану вимогу надіслано за адресами місцезнаходження двох об`єктів нерухомого майна боржника.

Факт скерування вказаної вимоги державного виконавця підтверджується списком №5 від 09.09.2024 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та тренінгом поштового відправлення №067, з якого вбачається, що відправлення вручено боржнику особисто 12.09.2024.

18.09.2024 державний виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та опису, належного боржнику майна, на яке можна звернути стягнення. Однак, на вимогу державного виконавця двері вищевказаної квартири ніхто не відчинив, мешканці квартири були відсутні, що підтверджується актом державного виконавця від 18.09.2024, складеним у присутності двох понятих.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Статтею 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

При цьому необхідно враховувати, що статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) .

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі висновки суду узгоджуються із правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №757/41727/19-ц.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування необхідності примусового проникнення до житла ОСОБА_1 державний виконавець вказав на те, що вжиті ним заходи для виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, боржник його не виконує, за весь час сплатив лише 1000 гривень боргу. Крім того, боржник не надав доступ до свого житла 18.09.2024 для проведення виконавчих дій, хоча знав про необхідність надати такий доступ, оскільки особисто отримав вимогу із зазначенням дати та часу прибуття державного виконавця для вчинення таких дій.

Однак у матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла. В долученому до подання акті державного виконавця від 18.09.2024 вказано лише про те, що двері квартири були зачинені та державному виконавцю ніхто не відчинив, що жодним чином не свідчить про перешкоджання йому боржником у вільному доступі до житла. Крім того, державний виконавець лише один раз здійснив вихід за місцезнаходженням квартири боржника для проведення виконавчих дій з перевірки його майнового стану, а коли той не відкрив двері, не з`ясувавши причини відсутності боржника, відразу ж звернувся до суду із даним поданням.

Враховуючи наведене, суд вважає, що державний виконавець не довів, що боржник перешкоджав йому у вільному доступі до свого житла.

Отже, з огляду на наведені норми права та встановлені обставини, а також відсутність доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду та створення ним перешкод виконавцеві у доступі до квартири для перевірки його майнового стану, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 примусового проникнення до житла, а тому подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.30 Конституції України, ст.ст.1, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.81, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання заступника начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пеліха М.О. про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Сопронюк