Житомирський апеляційний суд
Справа №278/5779/23 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 278/5779/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № від 22 вересня 2021 року в розмірі 97606,66 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № шляхом підписання акцепту оферти від 22.09.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 22.09.2021 та отримання кредиту згідно заявки анкети, та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. При укладенні договору позики були передбачені всі його істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Позивач зазначає, що 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Вказує, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 97606,66 грн., з яких 10250,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 87356,66 грн заборгованості за відсотками. Зазначає, що всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Відтак, зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № від 22 вересня 2021 року в розмірі 97606,66 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 22.09.2021 року у сумі 97606,66 грн, з яких: 10250,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 87356,66 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2684,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Також просить здійснити розподіл судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн відповідно до документів, які будуть надані до суду відповідно до приписів ЦПК України, а також вирішити питання з поворотом виконання рішення у відповідності до ст. 444 ЦПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно кредитного договору № від 22.09.2021 відповідач отримав кредит в сумі 10250,00 грн, строком на 14 днів, відсоткова ставка 1,75 % за день користування кредитом. Тобто виходячи з умов договору позики №/2 від 22.09.2021 року заборгованість за кредитом складає: 10250 грн. за основною сумою боргу та 2511, 25 грн. (проценти за користування кредитом, 10250Х 1.75%х14), разом 12761,25 грн. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до Договору факторингу №24/11-22/2, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 97606,66 грн., з яких: 12500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 87356,66 грн. - сума заборгованості за відсотками, що не відповідає умовам договору, правовим висновкам ВС у даний категорії справ, приписам ЦК України, що регулюють зазначені правовідносини та суперечить розрахунку. За договором № від 22.09.2021 року була зазначена загальна вартість кредиту в разі прострочення 12761,25 грн., а позивач в позові просить стягнути 97606,66 грн. відсотків, що майже в 8 раз перевищує ту вартість кредиту, про яку попереджено споживача під час укладення договору, в разі якщо буде наявна прострочка, що свідчить про порушення прав споживача. За неповернення передбачених договором сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може наставати відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЄАПБ» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Наголошує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» в повній мірі доведено факт отримання Відповідачем кредитних коштів за вищезазначеними договорами та наявності відповідної заборгованості за ними. Доводи скаржника щодо ненадання йому кредитних коштів спростовуються наявними у матеріалах справи копіями Кредитних договорів, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику чи кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 22.09.2021 ТОВ «Інфінанс» було запропоновано ОСОБА_1 прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № на наступних умовах: розмір кредиту 10250,00 грн., строк користування кредитом 14 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому виразі становить 12761,25 грн за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка становить 30183,15 %, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбачених Правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 12761,25 грн при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 30183,15 %, при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності, максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, або скасування програми лояльності. У разі прийняття цієї пропозиції укласти договір та з моменту підписання ним акцепту про прийняття цієї оферти, всі подальші правочини з ТОВ «Інфінанс» вважатимуться такими, що укладені з наміром створити правові наслідки, що обумовлені договором.

Вказана оферта підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором директора ТОВ «Інфінанс» Балабко О.О. «2L3Z8W» (а.с.8).

Акцепт оферти від 22 вересня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 22 вересня 2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3826535 від 22 вересня 2021 року підтверджує факт погодження ОСОБА_1 з умовами оферти ТОВ «Інфінанс» від 22.09.2021. Вказаний акцепт підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 «5r7z11» (а.с.5).

Акцептуючи оферту, відповідач підтвердив, що перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам договору, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів та погоджується з ними.

22 вересня 2021 року ОСОБА_1 заповнив заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просив ТОВ «Інфінанс» надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту 10250,00 грн., термін кредиту 14 днів, спосіб отримання кредиту платіжна картка, реквізити банківської платіжної картки: НОМЕР_1 . Підписанням цієї анкети-заявки він підтверджує, що ознайомлений з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» та дає згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором «5r7z11» (а.с.6).

Також, 22.09.2021 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав і паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача (а.с.10).

Копією квитанції №110092089 від 22.09.2021 підтверджується факт зарахування ТОВ «Інфінанс» 10250,00 грн на картку платника НОМЕР_2 (а.с.11).

24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача (а.с.12-13).

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 підтверджується передача позивачу реєстру боржників (а.с.14).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором надання позики № на суму 97606,66 грн., з яких 10250,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 87356,66 грн заборгованості за відсотками (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд вважав, що позов обґрунтований.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору позики № від 22.09.2021. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладеність договору позики № від 22.09.2021 між відповідачем та ТОВ «Інфінанс».

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У даній справі встановлено, що 22.09.2021 ОСОБА_1 заповнив заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просив ТОВ «Інфінанс» надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту 10250,00 грн., термін кредиту 14 днів, спосіб отримання кредиту платіжна картка, реквізити банківської платіжної картки: НОМЕР_1 .

Також, 22.09.2021 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав і паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит на наступних умовах: розмір кредиту10250,00 грн., строк кредитування 14 календарних днів, процентна ставка 638,75 річних (1,75% в день на період дії акційної пропозиції), тип процентної ставки фіксована, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12761,25 грн., реальна річна процентна ставка 30183,15%.

Відтак, сторони погодили істотні умови договору позики, а саме розмір кредиту 10250,00 грн., строк кредитування 14 календарних днів та відсоткову ставку у розмірі 1,75% на кожен день користування кредитом.

Копією квитанції №110092089 від 22.09.2021 підтверджується факт зарахування ТОВ «Інфінанс» 10250,00 грн на картку платника 300831.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 10250,00 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції стягуючи відсотки в сумі 87356,66 грн, обчислив їх на день набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором позики (24 листопада 2022 року), що є помилковим з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 14 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 2511,25 грн за період з 22.09.2021 по 05.10.2022, виходячи з розрахунку: 10250,00 грн (тіло кредиту) х 1,75% (базова відсоткова ставка) х 14 днів (строк позики).

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників до договору факторингу не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам в сумі 87356,66 грн.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі договору позики № від 22.09.2021, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у сумі 2511,25 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням суми стягнутих відсотків з 87356,66 грн до 2511,25 грн.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами не відповідають обставинам справи, відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Щодо повороту виконання рішення

Представник відповідача просить вирішити питання щодо повороту виконання рішення у відповідності до ст. 444 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Встановлено, що у зв`язку із примусовим виконанням рішення відкрито виконавче провадження № 75015754.

22 травня 2024 року з рахунку ОСОБА_1 було списано суму заборгованості у розмірі 41 888, 94 грн з виконання виконавчого документу : виконавчого листа №278/5779/23. Відносно зазначеної суми представник відповідача просить застосувати поворот виконання.

Враховуючи, що Житомирський апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 прийшов до висновку про зміну оскаржуваного судового рішення із зменшенням суми стягнутих відсотків з 87356,66 грн до 2511,25 грн, тому заява представника відповідача про поворот виконання рішення за правилами частини першої статті 444 ЦПК України підлягає частковому задоволенню.

Виходячи із вищенаведених вимог закону, колегія суддів знаходить обґрунтованими вимоги заявника про поворот виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року в сумі 29127,69 грн (41 888, 94 - (10250 грн(тіло кредиту) +2511,25 грн(задоволена сума відсотків).

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За звернення до суду із позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, позов задоволено на 13,9 % (ціна позову 97606,66 грн, задоволено 12761,25,00 грн х 100% : 97606,66 грн). Відтак, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 373,07 грн (2684х13,9% : 100%).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 3220,80 грн, а тому з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 3220,80 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року в частині стягнення заборгованості за відсотками та судового збору з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змінити, зменшивши розмір стягнутих відсотків з 87356,66 грн до 2511,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 373,07 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 3220,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

У порядку повороту виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 29127,69 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді