22.10.2024 Справа № 756/7099/22
Унікальний № 756/7099/22
Провадження № 2/756/269/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через адвоката Конюшко Д.Б. в серпні 2022 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «СК «Ю.Ес.Ай».

В обґрунтування позову вказує, що 13.03.2021 року о 12 год. 23 хв., в м. Києві по проспекту Соборності, 2/1А, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «VolkswagenPassat» р/ НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті доріг не надав перевагу у русі транспортному засобу «BMWB7»р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та знаходився під його керуванням, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва року від 05.04.2021 року у справі №755/5028/21 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний ОСОБА_2 .

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АР/413085 виданого ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» дійсного на дату ДТП, проте в порушення вимог Закону відповідач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за результатами розгляду заяви позивача не здійснив виплату страхового відшкодування.

З метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку, Позивач замовив огляд пошкодженого транспортного засобу«BMWB7»р/н НОМЕР_2 у СОД ФОП « ОСОБА_3 ».

За результатами вказаного звернення було складено Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №2788/15 від 14.04.2021 року.

Так, відповідно до Звіту №2788/15 від 14.04.2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу«BMWB7»р/н НОМЕР_2 , складає 104 828,97 грн.

Ліміт відповідальності за Полісом ОСЦПВВНТЗ №АР/413085 складає 130 000,00 грн.

Відповідно з Відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на користь Позивача підлягає відшкодуванню вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП у розмірі 104 828,97 грн.

Згідно Звіту №2788/15 від 14.04.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMWB7»р/н НОМЕР_2 складає 243 858,45 грн.

Зазначає, що із Відповідача ОСОБА_2 на користь Позивача підлягає стягненню різниця між розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням: 243 858,45 грн. (розмір збитку, заподіяного Позивачеві - вартість відновлювального ремонту ТЗ) - 104 828,97 грн.(належне страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу) = 139 029,48 грн. (різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що позивач не отримав страхове відшкодування від страхової особи та майнові збитки від винної особи вимушений був звертатися за отриманням правничої допомоги.

На основі Договору №17/1/21-ЮП/IL від 18.12.2021 р., укладеного між Позивачем та Конюшко Д.Б. , останній надав Позивачу юридичні послуги, вартість яких складає 10 000,00 грн. Окрім того, позивач поніс витрати пов`язані зі збирання доказів (проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу) у розмірі 5 500,00 грн.

Просить суд стягнути з ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування у розмірі 104 828,97 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 139 029,48 грн.; вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 17 938,58 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. 30.08.2022.

Ухвалою від 06.08.2022 по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов. В якому відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування 139 029,48 грн. В своєму відзиві відповідач заперечує проти розміру матеріального збитку та не погоджується зі звітом наданим позивачем. Також заперечує проти витрат позивача в сумі 5500 грн., вважає, що СК ТДВ «Ю.Ес.Ай» на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинно було направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Також ОСОБА_2 вважає, що підготовка позову адвокатом Конюшко Б.В., який спеціалізується у наданні правової допомоги у справах про відшкодування шкоди, є не співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, що є підставою для їх зменшення до 2000 - 3000 грн.

При цьому зазначає, що ОСОБА_2 повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс в зв`язку з розглядом справи складає 20 000 грн.

Ухвалою від 10.05.2023 по справі призначена судова транспортно-товарознавча експертиза.

Ухвалою від 08.08.2023 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою від 27.09.2023 року доповнено перелік питань, які поставлені на розгляд ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2023 року та повернуто справу для подальшого проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

05.01.2024 року до суду надійшло клопотання експерта, а тому ухвалою від 08.01.2024 провадження по справі відновлено для виконання клопотання експерта.

Ухвалою від 12.02.2024 року уточнено питання та повернуто справу до експертної установи.

До суду надійшла справа з висновком експерта 05.08.2024 року.

Ухвалою від 07.08.2024 по справі відновлено провадження.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував, з обставин викладених у позові та просив суд з урахуванням висновку судового експерта стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 90900 грн. 96 коп. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування 127 573 грн. 21 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з обставин викладених у відзиві, просив суд відмовити в задоволенні вимог до Чубука. Через те, що в м.Києві була оголошена повітряна тривога представник позивача та представника відповідача ОСОБА_2 подали заяви про подальший розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2 .

Представник відповідача ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.Ес.Ай.» в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся неодноразово належним чином, відзив на позов не надав, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

В ході розгляду справи встановлено, що 13.03.2021 року о 12 год. 23 хв., в м. Києві по проспекту Соборності, 2/1А, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «VolkswagenPassat» р/ НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті доріг не надав перевагу у русі транспортному засобу «BMWB7»р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та знаходився під його керуванням, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва року від 05.04.2021 року у справі №755/5028/21 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди позивачу, як потерпілому в ДТП з вини ОСОБА_2 не потребує окремого доказування.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АР/413085 виданого ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» дійсного на дату ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», узв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивач звернувся до Відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» із заявою про страхове відшкодування та відповідним пакетом документів.

Проте, всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за результатами розгляду вказаної заяви не здійснив виплату страхового відшкодування, протилежне судом не встановлено.

За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до висновку експерта від 22.07.2024 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_2 станом на 13.03.2021, складала 218474,17 грн., з урахуванням ПДВ на матеріали та запасні частини.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу БМВ д.н. НОМЕР_2 в стані до настання дорожньо-транспортної пригоди, станом на 13.03.2021, складала 741 198,26 грн.

Вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу БМВ д.н. НОМЕР_2 , станом на 02.10.2022, складала 90 900 грн. 96 коп..

Ремонтно-відновлювальні роботи колісного транспортного засобу БМВ д.н. НОМЕР_2 провести можливо, обсяг, характер і вартість зазначені в дослідницькій частині цього висновку.

Ліміт відповідальності за Полісом ОСЦПВВНТЗ №АР/413085 складає 130 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вказане підтверджується також і висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц. Так, Верховний Суд у своєму висновку керується правилами частин першої та другої статті 22 ЦПК України, відповідно до яких реальними збитками є також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто такі дії, які настануть в майбутньому.

Страховик за полісом обов`язкового страхування відповідає за шкоду завдану його страхувальником з урахування коефіцієнту фізичного зносу, який повинен відшкодовувати винуватець.

На підтвердження цьому, Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 року у справі №676/518/17 доходить наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

Крім того, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити позовні вимоги до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та враховуючи позовну заяву наявну у матеріалах справи, суд вважає що з урахуванням висновку судової експертизи, позов слід задовольнити частково.

Слід стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь позивача страхове відшкодування в сумі 90 900 грн. 96 коп.

Також у суду є підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача, як винної у ДТП особи, різницю між розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням в сумі 127 573 грн. 21 коп. (218474,17 грн. (розмір збитку заподіяного позивачеві - вартість відновлювального ремонту ТЗ) - 90900,96 грн.(належне страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу) = 127573грн. 21 коп. (різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.133, 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача слід стягнути витрати понесені при сплаті судового збору в сумі 909 грн., а з ОСОБА_2 - на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1275 грн.

В стягненні витрат пов`язаних зі збиранням доказів (проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу) у розмірі 5500 грн. суд відмовляє, оскільки страхове відшкодування та матеріальна шкода судом стягнута не на підставі звіту наданого позивачем, а на підставі судової експертизи.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

Понесені витрати сторона позивача доводить договором №17/1/21-ЮП/IL від 18.12.2021 р., укладеного між Позивачем та Конюшко Д.Б. , останній надав позивачу такі послуги (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням) з розрахунку 1 000,00 грн. за 1 годину роботи: юридична консультація - 1,0 год.; вивчення документів - 1,0 год.; збір доказів - 2,0 год.; підготовка та подання позовної заяви - 6,0 год Загальна вартість робіт склала - 10 000,00 грн., оплату документально підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера № 17/1 від 18.12.201 року.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Ес.Ай» витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. та з відповідача ОСОБА_6 стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 76-89, 141,258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (, адреса: пр. В.Івасюка, буд. 4, корпус.6А,) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 90900 (дев`яносто тисяч дев`ятсот) грн. 96 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 127573 (сто двадцять сім п`ятсот сімдесят три) грн. 21 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (, адреса: пр. В.Івасюка, буд. 4, корпус.6А,) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) грн. та витрати на правничу допомогу 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн. 75 коп. та витрати на правничу допомогу 5000(т`ять тисяч) грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2024 року.

Суддя Н.О. Яценко