Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №344/13868/24

Провадження № 2/348/1022/24

22 жовтня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Бурдун Т.А.

з участю секретаря судового засідання: Лейб`юк Є.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.09.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8924961, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 13.10.2022. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 5000,00 грн. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір, відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема, відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022, відбулася передача права вимоги позивачу за Кредитним договором № 8924961 від 28.09.2022. Сума заборгованості відповідача становить 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором в сумі 17 350,00 грн. та стягнути сплачені судові витрати по справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.51).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у позовній заяві. 21.10.2024 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов не визнає, нараховані проценти та тіло кредиту заперечує. Оскільки кредит він частково погашав, поки кредитна спілка не змінила назву на іншу фінансову установу. Також просить суд розглядати справу у його відсутність.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд приходить до наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 28.09.2022 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» за допомогою електронного підпису (одноразовим ідентифікатором U65940) було підписано Договір про споживчий кредит № 8924961 (а.с.13-18).

Згідно умов даного договору сторони домовилися, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, надати позичальнику кредитні кошти в сумі, визначеній договором, а позивальник зобов`язався повернути їх у термін, визначений договором, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.1 Договору).

Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн. (п. 1.2 Договору).

Кредит надається строком на 105 днів з 28.09.2022 (строк кредитування) (п. 1.3 Договору).

Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 13.10.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11.01.2023 року (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4 Договору).

Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору). Також вказаним Договором визначено інші умови отримання та повернення кредиту.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту № 8924961 сума кредиту: 5 000,00 грн., строк кредитування: 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, спосіб надання: переказ на Картковий рахунок, процентна ставка: 1.00 відсоток за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду, стандартна ставка: 3.00 відсотка за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду, комісія за надання кредиту: 500.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово, тощо (а.с. 19).

Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 28.09.2022 підписав акцепт договору аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U65940 (а.с. 20).

ТОВ «Міліон» переказало грошові кошти у розмірі 5 000 грн., на рахунок відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 83601885 від 28.09.2022 (а.с. 21).

Анкета-заява на отримання кредиту містить детальну інформацію щодо ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу реєстрації і адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, місце роботи, поетапний процес оформлення та розгляду заяви, тощо (а.с. 20).

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8924961, та відомості про щоденні нарахування та погашення, станом на 20.06.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн. (а.с. 22-23).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022, ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали цей договір про те, що кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників (а.с. 23-27).

Відступлення прав вимоги також підтверджується платіжним дорученням № 69505, актом прийому-передачі реєстру боржників від 27.12.2022, витягом з реєстру боржників (а.с. 28).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги, вказаний, зокрема, кредитний договір № 8924961 від 28.09.2022, боржник ОСОБА_1 (а.с. 29).

Відповідно до претензії від 14.06.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» згідно укладеного договору про відступлення прав вимоги № 87-МЛ від 27.12.2022, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ОСОБА_1 запропоновано сплатити боргові зобов`язання в сумі: 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн. (а.с.29).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту № 8924961 від 28.09.2022 укладений в електронній формі, що відповідає приписам ст. 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний сторонами відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору U65940, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (а.с. 13-18).

Із копії кредитного договору та анкети-заяви на кредит № 8924961 вбачається, що відповідач ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши ТОВ «Мілоан» свої персональні дані, подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки ОСОБА_1 передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Крім того, у поданій до суду заяві відповідач не заперечує фактів укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Щодо визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню: згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 8924961, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5 000 грн. 00 коп. строком на 105 днів з 28.09.2022, дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.01.2023.

Комісія за надання кредиту: 500 грн., яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 750.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Договору).

Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13 500.00 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору).

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього Договору (п. 1.6 Договору).

На підтвердження укладення кредитного договору, позивачем долучено анкету-заяву на кредит № 8924961 від 28.09.2022, паспорт споживчого кредиту до договору № 8924961, виписку з особового рахунку, довідку про ідентифікацію, платіжне доручення № 83601885 від 28.09.2022.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8924961 від 28.09.2022 вбачається, що станом на 20.06.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн. (а.с. 22-23).

Щодо стягнення комісії суд зазначає, що у п. 1.5.1 Договору сторони погодили, що комісія за надання кредиту становить 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,- щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (зокрема за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Кредитором правомірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у строки, встановлені договором.

Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8924961 від 28.09.2022 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №87-МЛ від 27.12.2022. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося і відсотки були нараховані протягом строку кредитування.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за Кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 в поданій 21.10.2024 до суду заяві у задоволенні позовних вимог ТОВ ФК «Кредит-Капітал» просить відмовити, нараховані проценти та тіло кредиту заперечує, оскільки кредит він частково погашав, однак, на підтвердження таких обставин жодного доказу суду не надав, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 20.06.2024 становить 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн., яка за вказаними обставинами справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8924961 від 28.09.2022 в розмірі 17 350,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 11 850,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 6, 205, 207, 512-514, 626-628, 638, 639, 1048, 1054, 1055, ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 2, 6, 11 ЗУ «Про захист персональних даних», ст.ст. 1, 8 ЗУ «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (, місцезнаходженя: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, кор п. 28, рах. IBAN НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором № 8924961 від 28.09.2022 в розмірі 17 350 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок), з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 11 850,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (, місцезнаходженя: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, рах. IBAN НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , місцезнаходженя: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79018.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.А.Бурдун