Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/792/24

13 листопада 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

06 червня 2024 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Нагвізд» за межами населеного пункту села Скобичівка площею 0,87 га та 0,10 га та в урочищі «Великий ліг» за межами населеного пункту села старі Богородчани площею 0,7 га, які належали спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382 та зареєстровані у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року.

В позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Старі Богородчани померла її баба ОСОБА_2 . За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Нагвізд» за межами населеного пункту села Скобичівка площею 0,87 га та 0,10 га та в урочищі «Великий ліг» за межами населеного пункту села старі Богородчани площею 0,7 га.

Вказані земельні ділянки належали спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року.

28 лютого 2006 року позивач подала заяву до Богородчанської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про видачу свідоцтва про право на спадкове майно. Державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позивач також зверталась із відповідною заявою до Івано-Франківської районної державної адміністрації, щодо видачі дубліката сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року.

Однак листом Івано-Франківської районної державної адміністрації, їй було відмовлено у видачі дублікату сертифікату.

Таким чином позивач не в змозі вирішити вказане питання у позасудовому порядку.

Позивач у судове засідання не з`явились подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Старобогородчанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, у поданій заяві представник за дорученням ОСОБА_4 вимоги позову визнала, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач у поданій до суду заяві проти задоволення позовних вимог заперечень не має, тобто фактично їх визнає, відсутні інші спадкоємці, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 лютого 2006 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки померла спадкодавець ОСОБА_2 (а.с. 15).

Згідно довідки Старобогородчанської сільської ради від 11 березня 2024 року №56 ОСОБА_2 належало право на земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Нагвізд» за межами населеного пункту села Скобичівка площею 0,87 га та 0,10 га та в урочищі «Великий ліг» за межами населеного пункту села старі Богородчани площею 0,7 га.

Вказані обставини також підтверджуються копією Журналу реєстрації видачі сертифікатів на земельні частки (паї) Старобогородчанської сільської ради, згідно якого під порядковим номером 394 є запис, щодо видачі ОСОБА_2 сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року.

11 вересня 2002 року спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Старобогородчанської сільської ради, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під № НОМЕР_2 , яким все своє майно на випадок смерті заповідала ОСОБА_3 .

04 січня 2005 року спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Старобогородчанської сільської ради, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під №1, яким все своє майно на випадок смерті заповідала ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто в межах строку встановленого ст. 1270 ЦК України, позивач ОСОБА_3 звернулась до Богородчанської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_2 .

27 лютого 2006 року державним нотаріусом Богородчанської районної державної нотаріальної контори Стефанко Галиною Михайлівною за заявою - ОСОБА_3 , була відкрита спадкова справа № 94/2006, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 .

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2006 року судова справа №2-695/2006, за ОСОБА_6 було визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 17 листопада 2006 року.

12 березня 2024 року, позивач ОСОБА_3 повторно звернулась до Богородчанської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_2 , вказуючи, що спадщина складається з права на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю на території Старобогородчанської сільської ради.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно із статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, заповіт від 04 січня 2005 року складений спадкодавцем ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , скасував заповіт складений 11 вересня 2002 року спадкодавцем ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 .

Разом з цим, спадкоємець ОСОБА_5 на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем та у встановлений ст. 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся та відповідно не прийняв спадщину.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці за заповітом, та за законом, не реалізували своє право на прийняття спадщини.

Позивач, відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом 5 черги та у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови №02-31/300 від 12 березня 2024 року позивачу ОСОБА_3 постановою державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори Войташек І.І., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування, після смерті її баби -ОСОБА_2 , на земельну частку (пай), які належали спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстровані у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року. Підставою відмови вказано відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно(сертифікату на земельну частку пай).

Як зазначає, позивач вказаний сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року, спадкодавцем було втрачено.

На заяву позивача від 22 березня 2024 року, останню листом від 10 квітня 2024 року № К-2/60 повідомлено, що вказаний сертифікат в архівний відділ Івано-Франківської районної державної адміністрації на зберігання не передавався.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У положенні п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 на підставі ст. 1216 та 1218 ЦК України усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті перейшли до позивача у справі.

Разом з тим, нотаріальна відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року, спричинила ситуацію, за якої спадкоємець не може здійснити жодних юридичних дій, пов`язаних з реалізацією прав на спадкове майно.

За таких обставин, позивач правомірно, в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 набув право власності на спадкове майно: а саме земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Нагвізд» за межами населеного пункту села Скобичівка площею 0,87 га та 0,10 га та в урочищі «Великий ліг» за межами населеного пункту села старі Богородчани площею 0,7 га, які належали спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстровані у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року, а томузаявлені вимоги є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13,76,77-80,81, 82, 89, 263 - 265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки, які знаходяться в урочищі «Нагвізд» за межами населеного пункту села Скобичівка площею 0,87 га та 0,10 га та в урочищі «Великий ліг» за межами населеного пункту села старі Богородчани площею 0,7 га, у порядку спадкування за законом, після смерті її баби -ОСОБА_2 , які належали спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ІФ №0056382, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за №394 від 22 січня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2024 року.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 : НОМЕР_3 , адреса реєстрації (фактичного місця проживання): АДРЕСА_2 .

Відповідач:

Старобогородчанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження, 77712, Івано-Франківська область Івано-Франківський район село Старі Богородчани вулиця Івана Франка, 1, .

Суддя: