Провадження №2/521/1359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.

за участі представника позивачів адвоката Ткаченка Б. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2Фінанс», за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2Фінанс», за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просив суд витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2004 ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за власні кошти придбали квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку було зареєстровано 09.12.2005. 26 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк» в особі заступника керуючого Одеської філії ТОВ «Укрпромбанк Шелестюка М.В. було укладено кредитний договір № 376/ПС-12/06, за яким банк зобов`язався передати позичальнику кредитні кошти у розмірі 65000 доларів США на строк 120 місяців із сплатою позичальником щомісячно (відповідно до п. 2.4 договору) частками у розмірі не менш 542 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за цим Кредитним договором між ОСОБА_2 та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено Договір поруки № 37/ ПС -12/06-П2 від 26 грудня 2006 року та договір іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національним банком України був укладений договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до умов якого ТОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком України. ТОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним договором № 37/ ПС-12/06 від 26 грудня 2006 року. ПАТ "Дельта Банк" став іпотекодержателем зареєстрував свій статус в реєстрі прав власності. 12.04.2019 року державний реєстратор ОСОБА_4 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ПАТ «Дельта Банк». У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, справа № 521/16030/19. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у від 30.09.2019 року у справі № 521/16030/19 було задоволено заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 року про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держаної реєстрації вчиняти будь-які дії, а саме: проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/закриття розділів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, вносити записи про державну реєстрацію речових прав, реєструвати право власності щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 26.10.2023 року вказана заборона на вчинення дій дійсна, і судом не скасована. 03.03.2020 року Малиновський районний суд м.Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив визнав незаконним рішення Державного реєстратора Коммунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича № 46495272 від 16 квітня 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк». Скасував запис про державну реєстрацію права власності № 31203543 від 12 квітня 2019 року на квартиру АДРЕСА_2 за Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк». Рішення суду у справі № 521/16030/19 набрало законної сили та не скасовано. При цьому 20.10.2023 року ОСОБА_1 отримала дзвінок від невстановленої особи яка представилась співробітником компанії «2Х2 Фінанс» і повідомила їй, що квартира в якій проживає ОСОБА_1 більше їй не належить, а належить «2Х2 Фінанс» і компанія наразі знайшла покупця на цю квартиру. Перевіривши реєстр прав власності ОСОБА_1 дізналась, що дійсно 04 жовтня 2021 року на підставі договору купівлі продажу ТОВ «2Х2 Фінанс» придбала у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належну їй квартиру на підставі ст.38 Закону України «Про іпотеку». Тобто квартира вибула поза її волею. Враховуючи викладене, позивачі вимушені звернутись до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.11.2023 року. Вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року вирішено питання щодо забезпечення позову.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Діджи Фінанс».

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2023 року вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2024 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року (протокольною) вирішено питання щодо витребування доказів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2024 року (протокольною) вирішено питання щодо витребування доказів.

У судовому засіданні представник позивачів адвокат Ткаченко Б.Р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2Фінанс» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Надали до суду письмові пояснення (а.с.45-52 т.2), у яких зазначили, що повідомлення про заміну кредитора і вимогах про усунення порушення, в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» було направлено тричі за відомими адресами: по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , а саме 27.10.2020р., 05.12.2020 р., 14.12.2020 р. Повідомлення/вимога було отримано: 23.12.2020 року особисто ОСОБА_1 . Тричі на ім`я ОСОБА_5 було повернуто за закінченням терміну зберігання. Таким чином, відповідач вважає, що позивачі вводить суд в оману та ухиляється від грошових зобов`язань за кредитним договором №376/ПС-12/06 від 26 грудня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 зазначаючи, що не було отримано повідомлення/вимоги про в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Після закінчення тридцяти денного строку після направлення вимоги, як вимагає закон України «Про іпотеку» 04.10.2021 р. між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «2Х2 Фінанс» було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «ФК«2Х2 ФІНАНС» набуло права власності на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Умови набуття права власності на предмет іпотеки викладені в іпотечному договорі від 26.12.2006 р. п.4.2, 4.4.2 та дотримано Іпотекодержателем в повному обсязі. Щодо оцінки зазначили, що відповідач зазначає, що оцінка виконувалася у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та «Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна і майнових прав», затверджений Постановою КМ України від 10 вересня 2003 року № 1440, Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою КМУ № 1442 від 28.10.2014 року та пройшла перевірку у Фонді Державного Майна України, пароль пошуку ФДМУ: БЛСКЕР166715. Також зазначили, що на момент укладання договору купівлі-продажу між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «2Х2 Фінанс» обтяження у вигляді арешту на спірне майно та заборона на його відчуження було відсутнє.

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Надали до суду пояснення (а.с.197 т.1), у яких зазначили, що ТОВ «Діджи Фінанс» у законний спосіб, з використанням приписів договору іпотеки задовольнило свої вимоги, як кредитор та іпотекодержатель, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідний обсяг прав вимоги для правомочності укладення договору купівлі продажу, для задоволення вимог кредитора за рахунок предмету іпотеки були використані у відповідності ст. 33,35,38 ЗУ «Про іпотеку», та отже, все вказане позивачами в позовній заяви є некоректним, та необґрунтованим, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторони позивачів по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори реєстр. № 8-7055, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 у рівних частках кожній належать квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 43,8 кв.м. (а.с.14)

26 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 376/ПС-12/06, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 65000 доларів США з датою повернення до 25 грудня 2016 року (а. с. 202-207 т.2).

26 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» з однієї сторони та ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , що виступає майновим поручителем ОСОБА_1 з другої сторони укладено іпотечний договір ( а. с. 210-2014).

Відповідно до п. 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно: двокімнатна квартира, загальною площею 43,8 кв. м., житловою площею 27,5 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до абз. 2 п. 1.2 іпотечного договору предмет іпотеки є власністю іпотекодавців на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 грудня 2004 року Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 8-7055, та зареєстровано 09 грудня 2005 року в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису: 256 в книзі: 566 пр-95, реєстровий номер: 8910050, витяг № 9231909.

Пунктом 1.3 іпотечного договору передбачено, що за домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 393900 грн., валютний еквівалент 78000 доларів США за курсом, встановленим Національним банком України станом на 26 грудня 2006 року.

Відповідно до п. 4.2. вказаного договору, у випадку порушення Іпотекодавцями (Позичальником) обов`язків за цим та/або Кредитним договором, іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям (та Позичальнику) письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.3, 4.4. іпотечного договору, задоволення вимог іпотекодержателя може бути здійснено шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавців та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Ціна продажу Предмету іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцями та Іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки Предмету іпотеки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року по цивільній справі № 521/1635/14-ц відмовлено в позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 376/ПС-12/06 від 26 грудня 2006 року за безпідставністю вимог (а.с. 63-67, т.2).

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/16030/19, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 р. позов ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, , 65059, м. Одеса, Адміральський проспект, 33А, офіс 502, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», , 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності були задоволені. Визнано незаконним рішення Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича № 46495272 від 16 квітня 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк». Скасовано запис про державну реєстрацію права власності № 31203543 від 12 квітня 2019 року на квартиру АДРЕСА_2 за Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк». (а.с. 98-101 т.1)

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/16030/19 від 30.09.2019 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держаної реєстрації вчиняти будь-які дії, а саме: проводити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/закриття розділів в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, вносити записи про державну реєстрацію речових прав, реєструвати право власності щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 87 т. 1)

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/16030/19 від 10.12.2019 року були скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2019 року. (а.с.91-92 т.1).

02 жовтня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір № 2307/К про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 1 якого, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. (а.с.169 т.1), відомості про ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як іпотекодержателя було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 126-127, т.1)

04 жовтня 2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «2Х2 Фінанс» в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» було укладено Договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грек А.В., відповідно до п. 1.1 якого, Продавець передає у власність Покупця квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 164-165, т.1).

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору було визначено, що згідно звіту про незалежну оцінку, виданому ТОВ «Експертно-консультаційний центр (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 724/18, виданий Фондом державного майна України 14.09.2018 року) від 15 липня 2021 року вартість квартири становить 487958,00 грн.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на час укладення вказаного договору, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на час укладення вказаного договору, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Якщо предметом іпотеки є право оренди чи користування нерухомим майном, що надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об`єкт нерухомого майна, а також право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи для забудови (суперфіцій), договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю такого права в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені уступити таке право будь-якій особі у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються:

-умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення;

-порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки;

-прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на час укладення вказаного договору, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 2.7. Глави 2 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 282/20595 від 22.02.2012 р. (із змінами) в редакції, що діяла на час укладення вказаного договору, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобов`язаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З документів, наданих продавцем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приватному нотаріусу Грек А. В. для укладення договору вбачається, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направляло позивачам повідомлення про заміну кредитора та усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 179, 182 т.1), в яких зазначено про набуття прав кредитора та іпотекодержателя, вимога про усунення порушення шляхом погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 3 940 217 грн. 91 коп., а також з посиланням на ст. 37 Закону України «Про іпотеку», про намір задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Зазначені повідомлення, всупереч ст. 38 Закону України «Про іпотеку» не містять повідомлення про намір іпотекодержателя укласти відповідний договір купівлі-продажу.

За таких обставин суд погоджується з позицією позивачів щодо неотримання ними повідомлень відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Суд відхиляє доводи сторони позивача щодо неправомірності здійснення оцінки предмета іпотеки, оскільки саме лише посилання на відсутність у суб`єкта оціночної діяльності доступу до предмету іпотеки не свідчить про невірне визначення ним вартості об`єкту оцінки, доказів невідповідності визначеної суб`єктом оціночної діяльності вартості предмету іпотеки дійсності суду не надано.

Також відхиляє суд доводи сторони позивача щодо неможливості задоволення вимог іпотекодержателя шляхом укладення ним від свого імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки за наявності обтяжень, встановлених ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 30 вересня 2019 року по справі № 521/16030/19, якою було заборонено вчинення реєстраційних дій щодо спірної квартири, оскільки відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири 04 жовтня 2021 року, наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Також, суд зауважує, що право іпотеки є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує. Тому в разі неможливості задоволення вимоги (зокрема, у зв`язку з відмовою судом у стягненні суми боргу) є неможливим і звернення стягнення на предмет іпотеки. Заначений висновок викладений в постанові ВП ВС від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права на укладення від власного імені договору купівлі-продажу спірної квартири в порядку позасудового задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, оскільки спірна квартира вибула з володіння позивачів не з їхньої волі, була незаконно відчужена ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ТОВ «2Х2 Фінанс», суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року по цивільній справі № 521/24583/24 шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.п. 1) п.1 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року, в якому подається заява.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

З матеріалів справи вбачається, що на момент відчуження спірної квартири, її вартість становила 487 958 грн. 00 коп. (а.с. 194, т.1). Інші відомості про вартість спірної квартири в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, загальна сума судового збору, що має бути розподілена між сторонами складає 4879 грн. 58 коп. (487 958 грн. 00 коп. * 1%).

При поданні позову позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 858 грн. 88 коп. (а.с. 12, т.1).

Таким чином, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 858 грн. 88 коп., а в дохід держави 4020 грн. 70 коп. (4879 грн. 58 коп.- 858 грн. 88 коп.).

Також з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову в сумі 429 грн. 44 коп., а всього 1288 грн. 32 коп. (858 грн. 88 коп. + 429 грн. 44 коп.).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 158, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1288 грн. 32 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс» в дохід держави судовий збір в сумі 4020 грн. 70 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2023 року по цивільній справі № 521/24583/24: скасувати заборону будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення складений 22.11.2024 року.

Головуючий: