Житомирський апеляційний суд
Справа №2-902/2008 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 70 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів у цивільній справі № 2-902/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Карповця В.В. у м. Андрушівка,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названою заявою та просила видати їй дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів у цивільній справі № 2-902/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обгрунтування доводів заяви вказала, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.12.2008 було задоволено її позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. На підставі вказаного рішення було видано відповідний виконавчий лист.

28.08.2024 Дніпровський відділ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що 31.12.2015 року державним виконавцем керуючись п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в старій редакції) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС. Зазначене виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання.

13.09.2024 Міністерство юстиції України повідомило, що на виконанні у Дніпровському районному відділі ДВС м. Київ, ГТУЮ у м. Києві з 22.12.2008 перебувало виконавче провадження №18195934 з примусового виконання виконавчого листа Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.12.2008 №2-902 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Виконавче провадження завершено постановою державного виконавця від 31.12.2015 р. Матеріали ВП знищено у встановленому порядку у зв`язку з закінченням строків його зберігання. Разом з тим, згідно даних Системи, на даний час виконавчий лист Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.12.2008 № 2-902 на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебуває.

Також, було оприлюднено в газеті «РІО Бердичів» від 22.08.2024 р. № 34 (2141) оголошення про втрату виконавчого листа виданого Андрушівським районним судом Житомирської області від 01.12.2008 р. № 2-902. Виходячи із наведеного, ОСОБА_1 просила задовольнити вимоги її заяви.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року заяву задоволено. Видно дублікат виконавчого листа від 01.12.2008 року у цивільній справі № 2-902/2008 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2008 року і до її повноліття.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вказує, що стягувач тривалий час (з 2015 по 2024 рік) не цікавилась ходом виконання виконавчого листа, а отже допустила надмірну процесуальну бездіяльність. В заяві ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтувала, що саме перешкоджало їй у період з 2015 року і по 2024 рік отримати відповідну інформацію про завершення виконавчого провадження та втрату виконавчого листа. Відтак така тривала бездіяльність стягувача з приводу з`ясування стану відомого йому провадження не може свідчити про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому щодо посилання заявника на те, що вона не отримувала виконавчого листа, незважаючи на те, що доказів отримання особою постанови державного виконавця та виконавчого листа матеріали справи не містять, така особа в розумні інтервалу часу повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй провадження, чого заявником на протязі майже дев`яти років не зроблено. Обов`язок стягувача з розумною періодичністю «цікавитись ходом виконавчого провадження» випливає з принципу юридичної визначеності, що передбачений статтею 6 ЄКЗПЛ, яка поширює свою дію й на стадію виконання судового рішення, як складової доступу до суду, що ОСОБА_1 не дотримано.

Вважає, що суд не міг видати дублікат виконавчого листа, оскільки строк пред`явлення його до виконання давно вже минув, із заявою про поновлення строку заявник не зверталася.

Враховуючи вище наведене зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виніс ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа, при цьому не взяв до уваги те, що строк пред`явлення до виконання даного виконавчого листа давно минув.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 , який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, адвокат Чутченко С.О. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила, пояснила, що ОСОБА_2 припинив надавати матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітньої дитини, а тому просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи заяву суд першої інстанції вказав, що оскільки судове рішення не виконано, законної сили воно не втратило, суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі заявниці дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України ( Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ) як джерело права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до § 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19) зроблено висновок, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13 (провадження № 61-17590 св 20), від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34 св 21), від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111 св 20), від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21 (провадження № 61-7673 св 22), від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц (провадження № 61-12614 св 22), від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.12.2008 року, справа № 0601/2-902/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину було задоволено позовні вимоги та видано виконавчий лист № 0601/2-902/2008 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2008 року і до її повноліття.

Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання до 01.10.2025.

Вказаний виконавчий лист під час знищення матеріалів виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання (а.с.33).

Судом встановлено, що згідно даних Системи, на даний час виконавчий лист Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.12.2008 № 2-902 на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебуває.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши, що виконавчий лист під час знищення матеріалів виконавчого провадження знищено у зв`язку із закінченням строків його зберігання, судове рішення не виконано, законної сили воно не втратило, а видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, дійшов обгрунтоваого висновку про задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не міг видати дублікат виконавчого листа, оскільки строк пред`явлення його до виконання давно вже минув, із заявою про поновлення строку заявник не зверталася не заслуговують на увагу з огляду на положення ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

За загальним правилом судове рішення про стягнення аліментів не може вважатись виконаним, за винятком припинення права на аліменти або зміни порядку виплати (статті 181, 190 СК) протягом всього періоду, на який присуджені ці платежі, тобто до досягнення донькою повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.01.2023 у справі № 472/48/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.12.2024.

Головуючий Судді: