Справа № 159/5815/24
Провадження № 2/159/1502/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Шишиліна О.Г., за участю секретаря судового засідання Бакай Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 148360802 від 15.09.2021 в сумі 103571,40 гривень.

Позов мотивований тим, що 15.09.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронному вигляді був укладений кредитний договір № 148360802 В заявці до договору сторони погодили, що сума кредиту в розмірі 22000,00 грн. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою персонального ідентифікатора MNV7F5B5. "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 22000,00 грн. на карту відповідача. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами.

В подальшому на підставі договорів факторингу ТОВ "ФК"ЕЙС" набуло право вимоги на боргові зобов`язання відповідача.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 10.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 103571,40 грн, з яких 22000,0 грн заборгованість по тілу кредиту, 81571,40 грн заборгованість за процентами, чим порушуються права та інтереси «Фінансова компанія "ЕЙС».

На підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання 11.11.2024 не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином згідно довідки Ф119 , попередньо подав відзив, просив відмовити у задоволенні позову.

У відзиві відповідач посилався на правові позиції вказані у постановах ВС від 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19 та від 19 січня 2022 року у справі № 202/2965/21, постанови Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 904/2882/18, від 24 вересня 2019 року у справі №922/1151/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, від 16 березня 2020 року у справі № 910/1162/19 року, вказуючи на те що договір є неукладеним, оскільки, відсутні докази електронної ідентифікації.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд дослідив докази надані сторонами дійшов висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини першої статті 207 ЦКУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263ЦПК).

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено:

«Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України«Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Надані стороною позивача копії електронних доказів (електронний примірник Договору (Заявки), Паспорту споживчого кредиту) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими.

За матеріалами справи сторони при підписанні договору від 15.09.2021 погодили строк кредитування та проценти за користування кредитними коштами.

Підписавши 15.09.2021 цей Кредитний договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит, проценти за користування кредитом, в порядку, передбаченому цим договором, сплатити комісію.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитом в загальному розмірі 103571,40 грн, з яких: 22000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 81571,40 грн заборгованість за процентами.

28.11.2015 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01.

28.11.2019 ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року, договір було викладено в новій редакції.

31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. Інші умови договору без змін.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31,яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року .Інші умови договору без змін, відповідно до редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року, з урахуванням строків визначених договором.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 165 від 21.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на суму 69480,20.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ " ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 103571,40.

Відповідно до реєстру Боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 103571,40 грн., що підтвержується актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024.

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.12 ЦПК Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процентна ставка у розмірі 2 % за один день кредитування може бути застосована, оскільки не суперечить пункту 17 Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498 ІХ, який набрав чинності 24.12.2023.

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, у тому числі і щодо тарифів та розміру заборгованості, суду не надано. Позивач надав виписку з рахунку, яка підтверджує вказану заборгованість, а також довідку-розрахунок заборгованості. Відповідач не спростував наявну у вказаних документах інформацію, оспорюючи її лише з процесуальних міркувань. Також суд зазначає, що картка на яку перераховані кошти не належить відповідачу, як і доказів відсутності вказаного карткового рахункку на ім`я відповідача у зазначеній банковській установі. За таких підстав, суд вважає не спростованим обставину передання відповідачу кредитних коштів та на умоввах визначених договором за публічною офертою.

Рішення Верховного суду на які посилається відповідач є безпідставними, оскільки, як встановлено судом відповідач не спростував доводи позивача щодо передання грошових коштів, а лише посилається на недійсність угоди. Притому недійсність угоди судом спростовано вище.

Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Наведена кредитна угода, відповідає наведемим вимогам закону, розрахунок відповідача не спростований, отже, суд не бере до уваги доводи викладені у відзиві та заперечує, оскільки, крім іншого відповідачем не надано доказів на спростування обставин. Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору №148360802 від 15.09.2021р. та отримання відповідачем кредитних коштів, зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 148360802 від 15.09.2021р., станом на 10.09.2024 відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором у сумі 103571,40 грн тому позов підлягає повному задоволенню.

Крім того з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.

Так ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір № 26/07/24-01 про надання правової допомоги, між Адвокатське бюро "Татаренко та партнери" та ТзОВ «Фінансова компанія "ЕЙС"» заявка на надання юридичної допомоги № 825 від 02.01.2024 року, розрахунок наданих послуг, акт прийому-передачі від 26.07.2024 про надання юридичної допомоги, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №26/07/24-01 від 26.07.2024 платіжна інструкція про оплату за надання правової допомоги.

Таким чином, позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00,00 грн.

Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 6000,00 грн та судового збору 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 148360802 від 15.09.2021 в розмірі 103571,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 6000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" , адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складене 25.11.2024.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН