справа № 619/283/24
провадження № 2/619/395/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 28.03.2019 у розмірі 49865 грн. 49 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 28.03.2019 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 28.03.2019. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 28.11.2021 у останньої прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, уся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.11.2021 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно п. 5.18, 5.19 кредит 27.12.2021 став у форму «на вимогу». Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 12.11.2023 становить 49865,49 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу без участі представника Акціонерного товариства «Універсал Банк». Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, однак в зв`язку з відсутністю електропостачання просив розглянути справу без його участі, вказавши, що просить судове засідання провести без його участі та відмовити в задоволенні позову.

Також, представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що позивачем надано нечитабельні документи, через це спростувати або підтвердити ті події, на які посилається позивач неможливо. На останній сторінці позову є перелік додатків, де в пункті 4-му зазначено про анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 28.03.2019, але надана копія є нечитабельною, через це неможливо становити наявність договірних відносин, наявність підпису та інші обставини котрі підлягають доказуванню під час розгляду провадження. Позивачем зазначено про наявність електронних доказів, про що він зазначає у позовній заяві, але ці докази жодним чином не прикріплено, а також можливість ознайомлення з ними не надано. Позивачем прикріплено дуже багато документів інформаційного характеру, з якими відповідача ознайомлена не було. Саме тому посилатися на ці документи неможливо, оскільки згоди відповідача не надано. Представник «Універсал банк» зазначає, що начебто відповідачем взято кредитні кошти та не повернуто. Жодних кредитів ОСОБА_1 не брала, та кредитних договорів не підписувала. Варто зазначити, що кредитні кошти, було викрадено невстановленими особами шахрайським шляхом. Про те, що з рахунку відповідача, викрадено кредитні кошти, котрі їй не належали, остання повідомила банк, а також правоохоронні органи, зазначені відомості було внесено до ЄРДР №0000074 від 02.06.21 за ч.1 ст.190 КК України. Позивач на п`ятій сторінці позову зазначає: «викладені у позовній заяві обставини підтверджується наступними доказами: копією заяви позичальника». Жодної заяви прикріплено не було. Варто зазначити про відсутність оригіналів тих документів, на які посилається позивач. Також представник відповідача вказав про витрати на правничу допомогу, орієнтовний обсяг якої складає 30000 гривень. В зв`язку викладеним, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.1 ст.1046 ЦК України).

Згідно зі змістом ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено наступне.

Між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 28.03.2019, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом в розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його коригування.

Копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг підтверджено, що ОСОБА_1 , підписавши таку 28.03.2019 підтвердила, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (а.с.7).

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в порядку, передбаченим договором.

Водночас, відповідач зобов`язання за договором перед АТ «Універсал Банк» за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, згідно з розрахунком, наданим позивачем, у відповідача, ОСОБА_1 станом на 12.11.2023 виникла заборгованість у розмірі 49865,49 грн., а саме: 49865,49 грн. заборгованість за наданим кредитом, 0,00 грн. заборгованість за пенею, 0,00 грн. заборгованість за порушення грошового зобов`язання (а.с.6).

Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги як належний доказ розміру наявної заборгованості перед позивачем.

При цьому, щодо посилань представника відповідача про безпідставність вимог позивача про стягнення заборгованості, з огляду на те, що такі кошти списані з його картки невідомими (третіми) особами, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Пунктами 8,9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання» емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п. 5.9.1 Розділу І Параграфу 5 витягу з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank (надані Умови і правила) ідентифікація клієнта для доступу до мобільного додатку здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, які передбачені між банком і клієнтом (засоби ідентифікації: номер телефону клієнта, особистий ПІН-код, сукупність цифрових та літерних компонентів, тощо).

Якщо в результаті передачі (повідомлення) Клієнтом третім особам ПІН-коду, Кодів доступу, Аутентифікаційних даних були здійснені несанкціоновані операції з його карткою, що призвело до виникнення заборгованості, Клієнт зобов`язується погасити зазначену заборгованість протягом 3 місяців (якщо більший строк не наданий, на підставі рішення відповідного органу Банку, в індивідуальному порядку) (п. 5.31 Розділу ІІ Параграфу 5 Умов і правил) (а.с.20).

Враховуючи наведене, судом встановлено, при укладенні договору про надання банківських послуг, сторони дійшли згоди про можливість здійснення операцій за картковим рахунком позивача з використанням ПІН-коду.

Як вбачається з доводів представника відповідача, відповідачка, після виявлення використання сторонніми особами його банківської картки, звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. На підтвердження викладеного, останній надав суду витяг з ЄРДР, відповідно до якого 02.06.2021 внесено відомості до реєстру за №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Жодними фактичними даними представник відповідача не довів, якою сумою коштів могли протиправно заволодіти невстановлені особи, а також не спростував того, що відповідач не укладала кредитний договір.

При цьому, слід зазначити, що матеріали кримінального провадження, розпочатого за заявою відповідачки, як особи, щодо якої вчинено кримінальне правопорушення, яким заподіяно матеріальну шкоду, свідчать про те, що шкода спричинена відповідачці. Відтак, у разі зняття коштів з банківської картки відповідачки без її відома, грошові кошти викрадені у неї, отже збитки нанесені не банківській установі, а їй, що тим самим не позбавляє права відповідача в разі встановлення особи, яка здійснила викрадення його грошових коштів, звернутися до такої особи з відповідним позовом про відшкодування збитків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем та її представником не доведено, що списання коштів з особового рахунку відповідача відбулося в результаті незаконних дій чи бездіяльності третіх осіб та мало місце без повідомлення ним відомостей, які не підлягали розголошенню.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не погашає заборгованість, таким чином суд прийшов до висновку, що вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2684,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву вказав про витрати на правничу допомогу, орієнтовний обсяг яких складає 30000 гривень.

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, акт прийому передач, а також докази щодо сплати вказаних послуг.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).

Проте, надані суду документи не містять відомостей щодо витрат по кожному виду послуг, які надавались адвокатом при здійсненні правничої допомоги, як того вимагає ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, представником відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи не надано суду детальний опис робіт, виконаних адвокатом та документи, що свідчать про оплату гонорару (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек).

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), а також відсутності доказів щодо сплати позивачем за послуги з правової допомоги, позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на правничу допомогу, задоволенню не підлягають.

На підставі ст.т. 11, 16, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 626, 628, 633, 634, 638, 1046, 1048, 1049, 1054, ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 49865 грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2024.

Суддя Л. В. Калиновська