Справа № 466/3118/23
Провадження № 2/466/316/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Хомляк О.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, зобов`язання до вчинення дій та стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення

ВСТАНОВИВ :

31.03.2023 року представник ЛМКП Львівтеплоенерго Сапрун М.М. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, зобов`язання до вчинення дій та стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в якій просить постановити рішення, яким визнати незаконним відокремлення (відключення) опалювальних приладів у квартирі АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачів відновити систему теплопостачання, а саме: опалювальні прилади у квартирі АДРЕСА_2 ; стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 20694,41грн. за фактично надані та отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2018 по 30.11.2021, а також судовий збір 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 13.02.2023 № 1 (довідка додається).

Квартира відповідачів знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання та об`єднаний вузлом обліку теплової енергії. Житловий будинку АДРЕСА_2 знаходиться на балансі ОСББ Золоте поле ПЛЮС.

Послугу з постачання теплової енергії мешканцям цього будинку, в тому числі і відповідачам, надає ЛМКП Львівтеплоенерго, а споживачі оплачують надані їм послуги відповідно до законодавства про житлово-комунальні послуги.

Проте, всупереч вимогам закону, відповідачі відмовляються оплачувати надані послуги з підстав, що нібито не користуються ними, оскільки батареї у квартирі відрізані. Зі слів відповідачів, в 2001 році в житловій кімнаті сталася аварія - тріснула батарея, аварійна служба, яка приїхала на виклик, відрізала батарею в житловій кімнаті.

Важливо зазначити, що відповідачі ніколи не зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з заявами про відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку та не надавали відповідні дозвільні документи, а також не зверталися про відновлення та підключення опалювальних приладів з метою приведення до попереднього стану.

Внаслідок комісійного обстеження квартири відповідачів встановлено несанкціоноване відключення від загальнобудинкової мережі централізованого опалення, а саме: у квартирі відсутні нагрівальні прилади в приміщенні житлової кімнати та кухні. А тому комісією рекомендовано мешканцям квартири відновити ці опалювальні прилади.

Однак, відповідачі до цього часу опалювальні прилади не відновили та не оплачують надані їм послуги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відтак, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, та оплата послуг визначено як обов`язок споживача (а не як право).

З 1 липня 2014 року розрахунки за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (нарахування та збір коштів) для мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 , в т. ч. і для відповідачів, проводить відділ обліку та збуту теплової енергії ЛМКП Львівтеплоенерго. Інформацію про споживачів даних послуг ЛМКП "Львівтеплоенерго отримало в електронному вигляді від львівських комунальних підприємств, в т. ч. і від ОСББ Золоте поле ПЛЮС.

Крім того, балансоутримувачем будинку було надано ЛМКП Львівтеплоенерго Опитувальний лист споживача теплової енергії, виготовленого ДГІ ДНІ Львівський Промбудпроект на замовлення ОСББ Золоте поле ПЛЮС по житловому будинку АДРЕСА_2 (відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.10.2009 N 1232 «Про затвердження Правил надання і погодження технічних умов на підключення до теплових мереж» опитувальний лист на будинок - це документ встановленої форми, в якому відображаються обсяги максимального теплового навантаження, гцо постачатимуться виробником послуг з урахуванням загальної опалювальної площі будинку, кількості мешканців тощо, визначених проектом, а також інформація щодо відключених квартир від мережі централізованого опалення. Опитувальний лист споживача теплової енергії виготовляється спеціалізованою проектною організацію) (копія Опитувального листа по житловому будинку АДРЕСА_2 , додається).

Інформації щодо відключених квартир від мережі централізованого опалення у житловому будинку АДРЕСА_2 у вказаному Опитувальному листі немає.

Для здійснення розрахунків за надані послуги за адресою: АДРЕСА_4 був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відтак, відповідачі є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» та мають права і обов`язки, встановлені законодавством про житлово-комунальні послуги.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» надсилало відповідачам для його підписання двічі: 06.06.2018 та 17.08.2021. Однак відповідачі договору не підписали з підстав, що нібито вони послугами не користуються, оскільки батареї у квартирі відрізані.

Як було зазначено, відповідачі ніколи не зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з жодними заявами про відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку. Більше того, за інформацією ОСББ Золоте поле ПЛЮС жодна з квартир будинку АДРЕСА_2 не є відключеною від централізованого опалення.

Відтак, відповідно до п. 6.1 договору приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що діяв до 01.12.2021, та п. 22 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення) точкою розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є; у багатоквартирному будинку для послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири.

А тому, підведення централізованого опалення до стояків в межах квартир будинку АДРЕСА_2 свідчить про надання послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» його мешканцям. Факт надання послуг з централізованого опалення мешканцям будинку підтверджується актами про включення системи теплопостачання від 22.10.2018, від 29.10.2019, від 16.10.2020, від 11.10.2021, від 14.11.2022.

Таким чином, між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав відповідачам послуги централізованого опалення квартири (до стояка в межах квартири), відповідачі такими послугами користувалися та не відмовлялися від них у встановленому законом порядку.

Крім того вказує, що відповідачі не зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з жодними заявами про відключення квартири від мереж централізованого опалення, не повідомляли про виконання робіт із відокремлення (відключення) та не надавали акт про відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, відповідачі ніколи не зверталися до ЛМКП «Львівтеплоенерго» також про відновлення та підключення опалювальних приладів з метою приведення до попереднього стану.

Щодо факту незаконного відокремлення (відключення) опалювальних приладів у квартирі. В результаті комісійного обстеження квартири АДРЕСА_1 з участю відповідачки ОСОБА_2 , що зафіксовано актом від 04.01.2019 (копія додається), встановлено, що у квартирі відсутні нагрівальні прилади в приміщенні житлової кімнати та кухні. В приміщенні ванної кімнати змієвик функціонує.

Висновок комісії: рекомендувати мешканці квартири відновити опалювальні прилади в приміщенні кухні та кімнати.

Актом обстеження квартири АДРЕСА_1 від 06.12.2021 також з участю відповідачки ОСОБА_2 встановлено, що квартира складається з однієї кімнати, кухні, суміжної ванної кімнати та коридора.

Через кухню та кімнату проходять по одному стояку опалення, від яких по два відгалуження для можливості підключення приладів опалення. На стояку опалення в кухні на відгалуженнях встановлені заглушки, на відгалуженнях від стояка кімнати встановлені кульові крани (2 шт.). Стояки приховані в короби, на поверхні яких температура віддачі +28 - +29 °С при температурі поверхні стояка +48°С. Стояк у ванні також підключений до системи опалення будинку, рушникосушильник підключений, температура на його поверхні +46°С.

Температура повітря вимірювалась термометром опору (цифровий) ТО-ЦО22 з термоперетворювачем ТО (свідоцтво про повірку №35/03920 чинне до 01.06.2022) складала: в кімнаті +20°С; в кухні +21 °С; в ванній +22°С. Відгалуження від стояків не опломбовані. Прилади опалення в кімнаті та кухні відсутні (копія акта обстеження від 06.12.2021 додається.)

Наведене свідчить про незаконне від`єднання приладів опалення у квартирі відповідачів від загальнобудинкової мережі централізованого опалення. При цьому, відповідачі користуються послугою теплопостачання за рахунок стояків, які дають тепловіддачу та за рахунок функціонуючого рушникосушильника у ванній кімнаті, який підключений до системи центрального опалення. Це дає змогу навіть при відсутності батарей підтримувати температуру у квартирі в межах норми + 20-22°С, проте не оплачуючи фактично надані та спожиті ними послуги.

Відтак, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири, яка належать відповідачам, свідчить про виконання зобов`язань ЛМКП «Львівтеплоенерго» та надання послуг відповідачам, а тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при не оформленні у встановленому порядку відключення квартири від мережі централізованого опалення зобов`язані оплатити фактично надані їм послуги. Наведене узгоджується з правовою позицією та висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.08.2019 у справі №226/1437/16-ц.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Проте, всупереч ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати за отримані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), хоча послугами користувалися та від них не відмовлялися.

Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Отже, у відповідачів виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення у період з 01.02.2018 по 30.11.2021 в сумі 20 694,41грн.

Враховуючи підведення централізованого опалення до стояка квартири відповідачів, що свідчить про надання послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також те, що відповідачі незаконно від`єднали батареї та не вирішили у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на їх відключення (хоча не позбавлені такої можливості), ЛМКП «Львівтеплоенерго» правомірно нараховувало відповідачам плату за безперервно надані послуги з централізованого опалення. Отже, зважаючи на вищевикладене, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, відповідачі зобов`язані оплатити фактично отримані житлово- комунальні послуги, а тому позивач змушений звернутися до суду та просить позов задовольнити.

Ухвалою від 03.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи. Просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

З довідки, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» №1 від 13.02.2023р. вбачається, що ОСОБА_2 (є власником), ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.17).

Як на підставу своїх вимог, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» покликається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , їм присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , та вони користуються житлово-комунальними послугами, а саме послугами з постачання теплової енергії (централізованим опаленням), які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005р. відповідачі не оплачують послуги з централізованого опалення, незважаючи на те, що між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання.

Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідачів наявна заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого опалення в сумі 20694,41грн. за період з 01.02.2018р. по 30.11.2021р.

Як встановлено судом, з вимогами ЛМКП «Львівтеплоенерго» уже неодноразово зверталось з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в грудні 2018 року, а саме про стягнення з них заборгованості за послуги теплопостачання у тій же квартирі по АДРЕСА_1 за попередній період.

Рішенням Шевченківського районного суду від 13.03.2019р. у справі №466/9568/18, позов задоволено та стягнуто з відповідачів на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість з централізованого опалення за період з 01.01.2016р. по 31.01.2018р. (а.с.51-54).

Однак, постановою Львівського апеляційного суду від 19.09.2019р. вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСББ «Золоте поле плюс» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено (а.с.55-69).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що між сторонами договірних стосунків після отримання договору та не підписання його після спливу місяця, наданого законом для його підписання споживачем - не виникло та позов про стягнення заборгованості і з 01.01.2016 року є безпідставним.

Апеляційним судом також встановлено, що у квартиру відповідачів у спірний період теплова енергія не постачалась, тобто послуги, про стягнення суми, за надання яких подано позов не надавались. Причиною цього є від`єднання квартири відповідачів від загальнобудинкової мережі теплопостачання. Вказане мало місце задовго до 2016 року - часу нарахування відповідачем заборгованості за надання послуг теплопостачання.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» фактично визнає, що згідно поданих доказів відповідачами, таке від`єднання мало місце у період з березня по жовтень 2005 року. Зважаючи на наведене, а саме те, що послуги з теплопостачання у квартиру відповідачів у спірний період не надавались та надання таких, за наявності факту від`єднання квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання відповідно надані бути і у майбутньому не можуть, підстав укладення договору приєднання про надання таких послуг, про який вказує позивач, у них не було, як не було і підстав оплати послуг з теплопостачання, які їм у спірний період не надавались. Питання самовільності від`єднання, на що посилається позивач та оспорюють відповідачі фактично значення не має, оскільки особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала та без наявності між сторонами договірних стосунків. Неправомірність відключення відповідачами чи іншими особами їх квартири від мережі теплопостачання, предметом жодного розгляду не було. Жодних даних про те, що таке визнано незаконним; що відповідачів чи інших осіб було притягнуто за таке пошкодження неналежного їм майна до відповідальності; про те, що відповідачів було зобов`язано відновити систему теплопостачання, що в силу згаданих вимог закону могло бути предметами обґрунтованих вимог позивача, тощо у матеріалах справи немає. Фактично ніхто зі сторін протягом тривалого часу, питання відновлення пошкодженої частини централізованої мережі постачання, відшкодування шкоди у зв`язку з цим, тощо, не вирішували. Відповідно відшкодування збитків, стягнення штрафних санкцій, понесення будь-яких інших витрат винною у пошкодженні мережі особою не може бути замінене на зобов`язання сплати відповідачами послуг, яких ними отримано не було, як санкції за самовільне відключення від мережі теплопостачання. Зважаючи на викладене, позовні вимоги Львівський апеляційний суд вважав безпідставними та такі, що до задоволення не підлягали (а.с.68).

Постанова Львівського апеляційного суду від 19.09.2019р. набрала законної сили та не була скасована чи змінена судом касаційної інстанції.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду від 13.12.2021р. у справі №466/7661/21, у задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.02.2018 по 30.06.2020 у розмірі 12296 грн. 63 коп., інфляційних втрат, 3 % річних - відмовлено за безпідставністю (а.с.71-74).

Вказаним рішенням встановлено, що з часу набрання Постановою від 19.09.2019р. законної сили, жодних обставин не змінилось, у помешкання відповідачів і по даний час послуги з централізованого опалення не відновлювались і не надавались. Відповідачі за власні кошти здійснили утеплення квартири, продовжують обігрівати помешкання електроприладами. Вказане стверджується, зокрема актом обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією ЛМКП «Львівтеплоенерго», ОСББ, про те, що квартира не обігрівається за рахунок централізованого опалення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01.11.2022 року, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13.12.2021р. у справі №466/7661/21 залишено без змін (а.с.76-78).

Вказаною постановою підтверджено, що на даний час у помешкання відповідачів послуги з централізованого опалення не відновлювались і не надавались, що підтверджується актом обстеження квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією ЛМКП «Львівтеплоенерго», ОСББ «Золоте поле плюс», про те, що квартира не обігрівається за рахунок централізованого опалення.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставинам, встановленим Постановами Львівського апеляційного суду від 19.09.2019 та від 01.11.2022 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яке набрало законної сили.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 до Порядку було внесено зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі №554/946/18 (провадження №61-44416св18) зроблено висновок, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.

Так, з врахуванням того, що від`єднання квартири відповідачів від загальнобудинкової мережі теплопостачання мало місце задовго до 2014 року, як це встановлено рішенням Львівського апеляційного суду від 19.09.2019, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо обов`язку надання відповідачами акту постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення, а відтак і не встановлено факту самовільного відключення від мережі централізованого опалення з порушенням відповідачами установленого законодавством порядку. З тих підстав і не підлягає до задоволення позовна вимога про визнання незаконним відокремлення (відключення) опалювальних приладів у квартирі АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів відновити систему теплопостачання, а саме: опалювальні прилади у квартирі АДРЕСА_2 , то суд приходить до висновку про їх відмову з врахуванням наступного.

Так, як встановлено рішеннями судів, у помешкання відповідачів по даний час послуги з централізованого опалення не відновлювались і не надавались. Відповідачі за власні кошти здійснили утеплення квартири, продовжують обігрівати помешкання електроприладами.

Крім того, позивачем не наведено доказів самовільного відключення відповідачами від мережі централізованого опалення з порушенням останніми установленого законодавством порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідачів відновити систему теплопостачання, а саме: опалювальні прилади у квартирі АДРЕСА_2 .

Отже, матеріали справи містять докази, які засвідчують факт відключення квартири відповідачів від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачам послуг з постачання тепла, а тому ЛМКП "Львівтеплоенерго" не має підстав для стягнення із відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період 01.02.2018р. по 30.11.2021р.

Так, позивачем здійснювалось нарахування за послуги з централізованого опалення, за які відповідачі не оплачували, що в результаті призвело до заборгованості, яка станом на день звернення до суду, згідно поданого розрахунку, становить 20694,41грн. (а.с.25).

Відповідачі заперечують отримання згаданих послуг у спірний період.

Відповідно такі розрахунки заборгованості та інші докази, за наявності заперечень з приводу надання та отримання послуг, про стягнення заборгованості за які подано позов не можна вважати належними доказами на підтвердження надання відповідних комунальних послуг, надання їх відповідної кількості та якості, правильності нарахування заборгованості за надані послуги та ін.

З вищенаведеного слід прийти до висновку, що позивач не довів належними доказами, що надає послуги відповідачам.

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що протягом періоду, за який за даними позивача у відповідачів утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 20694,41грн., такі послуги фактично не надавалися, з огляду на фізичне відключення належної відповідачам квартири від внутрішньобудинкової мережі ЦО, відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року в розмірі 20694,41грн.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» не підлягають до задоволення.

Разом з тим, щодо клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування до позовних вимог строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц).

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю, то позовну давність суд не застосовує.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені позовних вимог, понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

у задоволенні позовної заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дій незаконними, зобов`язання до вчинення дій та стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2018 року по 30.11.2021 року в розмірі 20694,41грн. - відмовити.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 листопада 2024 року.

Суддя О. І. Ковальчук