Номер провадження: 22-ц/813/6831/24
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.10.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/14062/19

Номер провадження: 22-ц/813/6831/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- заявник - ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа - Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі,

- апелянт (особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси) - ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України заяву адвоката Байло Євгена Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. та заяву суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. про самовідвід під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту належності заповіту, за апеляційною скаргою адвоката Толпиги Дениса Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д. 13 травня 2020 року,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2020 року задоволено вищевказану заяву ОСОБА_1 .

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що заповіт, складений ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 15 серпня 2011 року Першою одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1993, складений на ім`я ОСОБА_1 , 1952 року народження, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат Толпига Д.М., діючий від імені ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року задоволено частково апеляційну скаргу адвоката Толпиги Дениса Миколайовича, діючого від імені ОСОБА_2 . Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2020 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту належності заповіту залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом на загальних підставах (Т. 1, а. с. 230 - 235)

Постановою Верховного Суду від 29.05.2024 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (Т. 2, а. с. 102 - 108).

19.08.2024 року матеріали вищевказаної цивільної справи надійшли до Одеського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 року, визначено склад колегії суддів: - Заїкін А.П. (головуючий суддя); - судді: Таварткіладзе О.М. та Погорєлова С.О..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2024 року вказану цивільну справу прийнято до провадження. Справу призначено до судового розгляду (Т. 2, а. с. 111 - 111 зворотна сторона).

17.10.2024 року від адвоката Байло Є.С., діючого від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про відвід колегії суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М..

21.10.2024 року від суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. надійшла заява про самовідвід.

Ознайомившись із доводами заяви про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. та заявою вказаних суддів про самовідвід, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява адвоката Байло Є.С.. діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. обґрунтована тим, що у останнього виникають обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суддів та неможливості повторної участі колегії суддів.

Дослідивши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи Байло Є.С. , діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів у складі Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З огляду на вищевикладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявник вказує, що склад апеляційного суду не відповідав вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом», та відповідно не може вирішувати жодне питання, зокрема щодо вирішення справи по суті, оскільки є неповноважним складом суду.

Належних та допустимих доказів про суб`єктивну упередженість суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., заявник не надав. Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Таким чином, заява адвоката Байло Євгена Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів не містить визначених законом підстав для відводу суддів. Жодними доказами не підтверджуються існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів. Тому, вказані у заяві доводи не є підставами для задоволення відводу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що адвокат Байло Є.С., діючий від імені ОСОБА_2 , не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., при розгляді даної цивільної справи. Заява адвоката Байло Євгена Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів є недоведеною.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Однак, 21.10.2024 року судді Заїкін А.П., Погорєлова С.О., Таварткіладзе О.М. заявили самовідвід з тих підстав, що кожний з них приймав участь у розгляді вказаної справи, під час ухвалення постанови Одеського апеляційного суду від 29.06.2023 року, яка була скасована постановою Верховного Суду від 29.05.2024 року.

Дослідивши заяву про самовідвід, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. про самовідвід, з огляду на таке.

Підстави, за яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, зокрема, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки постанова колегії суддів Одеського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, до складу якої входили судді Заїкін А.П., Погорєлової С.О. , Таварткіладзе О.М. , була скасована судом касаційної інстанції та направлена для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників справи щодо безсторонності та об`єктивності суддів, колегія суддів вважає, що доводи заяви про самовідвід є доведеним, тому вона підлягає задоволенню.

Цивільну справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для визначення складу суду, у передбаченому ст. 14 ЦПК України, підпунктом 15.4 пункту 1 Розділу ХІІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України порядку.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Байло Євгена Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_2 , про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. - відмовити.

Заяву суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. та Таварткіладзе О.М. про самовідвід - задовольнити.

Справу № 522/14062/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, про встановлення факту належності заповіту - передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення складу суду у передбаченому діючим законодавством порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе