Справа № 621/3490/21
Провадження № 2/621/45/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судового засідання Лацько А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Біленко О.О.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Козуб О.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ внатурі часток із майна, що перебуває у спільній частковій власності,

у с т а н о в и в:

12.11.2021 адвокат Біленко О.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив виділити внатурі по належних йому часток зі складу земельних ділянок, що є у спільній частковій власності: площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 1, 3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Миргороди.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по частки земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1 та ділянка, площею 1, 3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0037, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на якій розміщений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №249110176 від 20.03.2021.

Вказана вище земельна ділянка разом із житловим будинком має спільні межі з земельними ділянками, які належать сторонам на праві спільної часткової власності.

Враховуючи, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо порядку користування частками майна у спільній частковій власності ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.12.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 29.12.2021.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.08.2022 задоволено клопотання представника позивача та по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, а провадження зупинено.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 листопада 2022 року у зв`язку з поверненням матеріалів справи з експертної установи відновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 23.11.2022.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2022 задоволено клопотання представника позивача, матеріали справи повторно скеровано до експертної установи для проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 09.08.2021, провадження зупинено.

13.02.2023 до канцелярії суду надійшов лист заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України щодо зняття з виконання проведення судової земельно-технічної експертизи № 39686, повернуто матеріали цивільної справи № 621/3490/21.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15 лютого 2023 року відновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 02.03.2023.

17.02.2023 до канцелярії суду від представника позивача адвоката Біленко О.О. надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої останній просив: поділити в натурі відповідно до визначеного висновком експерта варіантів поділу належні на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки, виділивши ОСОБА_1 по 1/2 належних йому часток зі складу земельних ділянок, що є у спільній частковій власності: площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; - площею 1, 3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Миргороди.

Ухвалою від 02 березня 2023 заяву про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 02.03.2023 задоволено клопотання представника позивача, матеріали справи повторно направлено до експертної установи для проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 09.08.2021.

10.04.2024 до канцелярії суду надійшов висновок за результатами судової земельно-технічної експертизи. Провадження у справі відновлено.

13 травня 2024 ухвалою суду позовну заяву представника ОСОБА_2 адвоката Козуба Олега Івановича до ОСОБА_1 про визнання права спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0007 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах по частці кожному повернуто позивачу, без розгляду.

13 травня 2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 травня 2024.

29.05.2024; 11.06.2024; 11.07.2024; 22.08.2024 судовий розгляд відкладено до в зв`язку з неявкою учасників справи та експертів до 17.10.2024.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Просив ухвалити рішення яким провести поділ земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності сторін, відповідно до варіанту поділу №1 висновку №11353/24113 від 26.03.2023, як такого, що відповідає рівності часток співвласників, враховує всі інтереси, є доцільним для обох сторін та відповідає фактичному порядку користування. Крім того, просив припинити право спільної часткової власності.

Представник відповідача ОСОБА_4 у повному обсязі заперечував проти задоволення позову з підстав відсутності спору між сторонами та вказав, що позов пред`явлений з метою набуття законних прав на побудований без права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 . З висновками експертизи №11353/24113 від 26.03.2023 не погодився, вказав, що визначені варіанти поділу земельних ділянок є несправедливими, оскільки ставляться в залежність від розташування на них об`єктів, а саме нерухомого майна житлового будинку, що перебуває у власності ОСОБА_1 , ставків, літніх будиночків та інших споруд, які не є об`єктами нерухомого майна. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно з частиною першою статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо земельних ділянок земельної площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; - площею 1,3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Миргороди, що належать в частині кожному, на праві спільної часткової власності та підтверджується відомостями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226172206 від 30.09.2020 та №99705751 від 09.10.2017. (т.1, а.с. 36-39)

Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.

Отже, у спорах про поділ (виділ частки) в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину нерухомого майна, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається насамперед угодою співвласників залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів потрібно брати до уваги цю угоду.

Відтак, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є усталений порядок користування майном, розмір часток співвласників, технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Як встановлено в ході судового розгляду угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо користування земельними ділянками місця не мало.

Згідно висновку за результатами комплексної судової земельно-технічної та оціночної експертизи від 26.03.2023, відповідно до вимог нормативно-правових актів є технічна можливість розділити в натурі відповідно до часток співвласників по частині, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:0007 та :00:01:000:0330. На розгляд суду запропоновано два варіанти поділу земельних ділянок у відповідності до ідеальних часток співвласників по частині в праві власності на земельні ділянки. По запропонованим варіантам розподілу земельних ділянок в натурі, площі, що покладаються на ідеальні частки співвласників співпадають з площами земельних ділянок, які запропоновано виділити співвласникам по варіантам розподілу. Більш докладніше наведено у дослідницькій частині висновку та графічно зображено в додатках. По запропонованим варіантах розподілу земельних ділянках в натурі вартості їх ідеальних та реальних часток співпадають та загальна їх вартість для кожного із співвласників, станом на березень 2024 року складає 160 165 грн., без урахування ПДВ. (т.2., а.с.30,59)

У судовому засіданні судові експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали роз`яснення висновку вказаної експертизи щодо об`єктів дослідження, методичного підходу, обґрунтованості прийнятого рішення щодо варіантів поділу спірних земельних ділянок з урахуванням часток співвласників.

Так, ОСОБА_1 просив здійснити поділ в натурі, відповідно до висновку судової земельно-технічної та оціночної експертизи №11353/24113 від 26.03.2023 варіанту поділу №1, належних на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки, виділивши ОСОБА_1 по 1/2 належних йому часток зі складу земельних ділянок що є у спільній частковій власності: - : - площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; - площею 1, 3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Миргороди, оскільки саме варіант №1 експертного дослідження є найбільш оптимальним та таким, що відповідає усталеному фактичному порядку користування земельними ділянками (т.2, а.с.30-59)

В обґрунтування доводів щодо доцільності поділу майна, що перебуває у спільній частковій власності саме за варіантом №1 експертного дослідження, сторона позивача звернула увагу на те, що по нижній межі земельної ділянки як позивач, так і відповідач мають однакові розміри, майже рівні відрізки межі. В той час як за варіантом №2 поділу земельних ділянок відповідач фактично матиме менший розмір довжини межі, який на неї припадатиме, що відповідно не враховуватиме інтересів відповідача. В той час слід враховувати, що за кожним з запропонованих висновком експерта варіантом поділу земельних ділянок позивач не матиме можливості доступу до своєї штучної водойми (став №3) зі сторони нижньої межі земельної ділянки. Однак, за варіантом поділу №1 позивач матиме можливість проїжджати до своєї штучної водойми та обслуговувати її зі сторони верхньої межі земельної ділянки. Позаяк, при другому варіанті поділу земельних ділянок можливість проїзду позивача до водойми буде обмежена через наявність на запропонованій йому до виділу частині земельної ділянки рову, що взагалі позбавить можливості проїжджати транспортним засобом до штучної водойми, а залишиться лише можливість проходу. Водночас права відповідача на переміщення та проходу по своїй земельній ділянці порушені не будуть, так як він матиме як можливість вільного проходу по ній, так і проїзду, в тому числі й для обслуговування своєї штучної водойми (став №1). При варіанті поділу №1 відповідач матиме можливість проїзду на свою земельну ділянку, як по верхній, так і по нижній межі, в той час як позивач зможе проїжджати на свою земельну ділянку лише по верхній межі. Тобто запропонований варіант поділу №1 враховує всі інтереси відповідача та є доцільним для обох сторін. За варіантом поділу №1 позивачу має бути виділено площі земельних ділянок по праву сторону від лінії розмежування, а відповідачу по ліву, що відповідає фактичному порядку користування та узгоджується з тим, що по праву сторону розміщений житловий будинок ОСОБА_1 , у зв`язку з чим об`єктивним є виділення йому саме правої частини, а відповідачу лівої. Поділ земельних ділянок з відведенням позивачу правої частини від лінії розмежування, а відповідачу лівої є обґрунтованим і з тих підстав, що сторони отримають дві рівнозначні частини земельних ділянок, як за площею, так і за розташуванням на місцевості з урахуванням їх потреб в обслуговуванні об`єктів, що на них розміщені, та фактичного порядку користування, що склався протягом тривалого проміжку часу. (т. 2, а.с.82-85)

ОСОБА_2 та її представник Козуб на жоден із запропонованих експертами варіантів поділу земельних ділянок не погодилися. Клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляла. Зустрічний позов стосовно предмету спору не подавали, не реалізували свого процесуального права на подання відзиву.

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку, що поділ земельних ділянок саме за варіантом №1 висновку судово земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №11353/24113, не порушує прав сторін, підлягає поділу між співвласниками пропорційно до їхніх часток у праві власності, забезпечує розумний баланс інтересів сторін як співвласників та максимально враховує фактичний порядок користування спірними земельними ділянками, що склався між сторонами та існує тривалий період часу.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивач звернувся до суду за відсутності спору, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи та процесуальними діями представника ОСОБА_4 , який під час розгляду справи просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , висловлювали незгоду з висновком експертного дослідження, не ініціював заявлення клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи, тощо.

Сам факт звернення одного зі співвласників з цим позовом та заперечення проти його задоволення іншим співвласником нерухомого майна переконливо доводить існування спору про право, який має бути вирішений судом з дотриманням принципів цивільного судочинства.

Щодо доводів про намір позивача шляхом поділу земельних ділянок легалізувати здійснене без правових підстав будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 , слід зауважити, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0037, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на якій розміщений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №249110176 від 20.03.2021 і вказана земельна ділянка не є предметом спору у даній справі. (т.1, а.с.34)

Отже, позиція сторони відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є неслушною і суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За правилом частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору 1601 грн 50 к. за позовною вимогою майнового характеру та 908 грн. 00 к., за позовну вимогу немайнового характеру, а всього 2509 (дві тисячі дев`ять) грн. 65 к. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на проведення експертизи №11353/34113 від 26.03.2024 року у розмірі 17923 грн 50 к.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями10,12,13,76,81,89,263-265, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Провести поділ в натурі належних на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок :00:002:0007 та :00:01:000:0330, відповідно до варіанту поділу №1 висновку судово земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №11353/24113, виділивши ОСОБА_1 по 1/2 належних йому часток зі складу земельних ділянок, що є у спільній частковій власності, площею 0,1 га, кадастровий номер :00:002:0007, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,3734 га, кадастровий номер :00:01:000:0330, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Миргороди.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:0007та :00:01:000:0330

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору 1601 (одну тисячу шістсот одну) грн 50 к. за позовною вимогою майнового характеру та 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 к., за позовну вимогу немайнового характеру, а всього 2509 (дві тисячі дев`ять) грн. 65 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи №11353/34113 від 26.03.2024 року у розмірі 17923 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять три) грн 50 к.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: