Справа № 346/3886/24
Провадження № 2/346/1637/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю секретаря Дутчак Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

у с т а н о в и в:

16.07.2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/2 частки від всіх його доходів щомісяця на тверду грошову суму в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі в якому у них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29.10.2013р. шлюб між сторонами було розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю. Крім цього, судовим рішенням від 29.05.2013р. з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08.05.2013р. Оскільки старша донька ОСОБА_6 досягнула повноліття, стягнення аліментів на її утримання було припинено. Відтак, з листопада 2021р. з відповідача стягуються аліменти на утримання двох синів в розмірі 1/3 частки всіх доходів, що становить 3762,00 грн., тобто по 1881,00 грн. на кожну дитину. Вказаних коштів на теперішній час недостатньо, оскільки діти ростуть та потребують більших витрат на навчання та позашкільні заняття, придбання канцелярських товарів, продуктів харчування, одягу та інших побутових речей. Крім цього, позивач зазначає, що син ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю та потребує значних витрат на лікування. ОСОБА_1 не має змоги самостійно та в повній мірі забезпечити потреби дітей, а кошти які сплачує ОСОБА_2 є недостатніми, оскільки щомісячні витрати на утримання кожного з синів становлять близько десяти тисяч гривень. В добровільному порядку домовитись з ОСОБА_2 про збільшення аліментів не вдалося. В зв`язку з тим, що відповідач є здоровим, працездатним, матеріально забезпеченим, оскільки працює за кордоном та отримує високу заробітну плату, інших утриманців не має та повинен утримувати своїх дітей, позивач просила збільшити розмір стягуваних з нього аліментів.

Ухвалою суду від 02.08.2024р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження. Витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України в період з 01.07.2019 по 02.08.2024р. громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловік.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, від її представника ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому остання просить розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їхньому задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його проживання, а також шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.

Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2003 року, який був розірваний між ними рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.10.2013 року.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , сторони являються батьками двох малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Коломисйського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.05.2013р. з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08 травня 2013 року.

Як зазначено в позовній заяві, після досягнення старшою донькою сторін ОСОБА_5 повноліття, з листопада 2021р. стягнення аліментів на її утримання було припинено.

Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів за 2021-2024 роки та довідки старшого державного виконавця Коломийського ВДВС від 01.05.2024р. №21.12-20/47754, розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 01.05.2024р. становив 18592,78 грн.

Станом на 01.10.2024 р. сума боргу за виконавчим листом №346/2699 від 29.05.2013р., виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області становить 21354,78 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця №38752591/15 від 16.10.2024р.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста №1/762 ОСОБА_4 , 2012р.н. діагностовано: внутрішня гідроцефалія. Стан після вентрикулокистостомії. Нижній спастичний параперез. Затримка психомовленнєвого розитку.

У висновку ЛКК КДП від 08.09.2023р. зазначено, що враховуючи виключно високу міру втрати здоров`я і порушення функції ІІІ ст., обмеження життєдіяльності ІІ ст.. повну залежність від стороннього догляду, допомоги, фактичну нездатність до самообслуговування ОСОБА_4 встановлена категорія «Дитина з інвалідністю підгрупи «А». Причина настання інвалідності захворювання, час настання 22.08.2015р.

Згідно посвідчення серії ДДА № 072222, малолітній син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою з інвалідністю.

Згідно висновку №116 про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації), ОСОБА_4 необхідні протезно-ортопедичні вироби, ортопедичне взуття за видами, взуття на протези та допоміжне взуття.

Відповідно до довідок, виданих директором Коломийського ліцею №2 Коломийської міської ради, ОСОБА_4 навчається в 5-А класі, ОСОБА_3 навчається в 6-А класі даного навчального закладу.

Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_9 21.08.2021р. перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Грушів» і більше до України не повертався.

Вказані відомості узгоджуються з долученою позивачем до позову фото таблицею, з якої вбачається перебування ОСОБА_2 закордоном, в тому числі і в Республіці Польща, його місця роботи та відпочинку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, а також здоров`я дітей.

Положення ст.. 12, 81 ЦПК України покладають на сторони обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, покращення матеріального стану платника аліментів може бути підставою для зміни розміру стягуваних з нього аліментів в сторону збільшення, а тому дані обставини входять до предмета доказування та повинні бути підтверджені належними доказами.

В даній справі позивач обґрунтувала свої вимоги значним покращенням матеріального стану відповідача з огляду на його працевлаштування в Республіці Польща та регулярне отримання високого доходу у вигляді заробітної плати. Вказані обставини частково знайшли своє підтвердження відомостями про перебування ОСОБА_2 закордоном та його зайнятість працею в іншій країні, що було встановлено судом з інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та з представлених позивачем світлин, розміщених відповідачем в соціальних мережах з його місця роботи в Республіці Польща, а також з відпочинку.. При цьому, будь-яких відомостей про отримувані ОСОБА_2 доходи, матеріали справи не містять.

Суд також бере до уваги долучені ОСОБА_2 до позову письмові докази, які вказують, що після ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, відбулось значне погіршення здоров`я одного із синів сторін ОСОБА_4 , який з 2015 року є дитиною з інвалідністю. Хлопчику була встановлена категорія «Дитина з інвалідністю підгрупи «А», внаслідок чого останній потребує значних витрат на лікування та придбання допоміжних засобів реабілітації.

Відтак, зважаючи на право стягувача аліментів визначити (змінити) спосіб їх стягнення, з урахуванням покращення матеріального стану відповідача з огляду на його працевлаштування за кордоном, а також врахувавши наявність захворювань у однієї з двох малолітніх дітей сторін, суд вбачає підстави для зміни способу і розміру стягнення аліментів з відповідача з 1/2 частки від всіх його доходів щомісяця на тверду грошову суму в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 279, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_10 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/2 частки від всіх його доходів щомісяця на тверду грошову суму в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист №346/2699/13-ц, виданий 14.06.2013р. за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2013р. в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 08 травня 2013 року відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2024 року.

Суддя: Третьякова І. В.