Справа № 740/3898/24
Провадження № 2/740/1239/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 через представника адвоката Семенка В.І. звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 право власності на:

- 1/2 частки земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0335, площею 1,614 га;

- 1/2 частки земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0336, площею 1,7288 га;

- 1/2 частки земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0616, площею 1,3597 га;

- 1/2 частки земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0617, площею 1,3604 га.

Позов аргументує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли чотири земельні ділянки, надані для ведення особистого селянського господарства на території Дуболугівської сільської ради Ніжинського району, відповідно до державних актів ЧН № 102745, ЧН № 020876, ЧН № 161931, ЧН №020878 з кадастровими номерами: :02:001:0335, площею 1,614 га; :02:001:0336, площею 1,7288 га; :02:001:0616, площею 1,3597 га; :02:001:0617, площею 1,3604 га. На випадок смерті батько залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці та ОСОБА_2 в рівних частках.

Позивачка прийняла спадщину після померлого батька, проте нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з наступних підстав.

При зверненні до нотаріуса вона надала 4 державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 .

У 2010 році відповідачка ОСОБА_2 (рідна сестра позивачки) як друга спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину на свою 1/2 частку спадкового майна та отримала 4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом (щодо 1/2 частки від кожної земельної ділянки, належних спадкодавцю). На підставі вказаних свідоцтв ОСОБА_2 отримала 4 державні акти на право власності на земельну ділянку на своє ім`я:

- серії ЯМ № 593473 на земельну ділянку, розміром 0,7802 га кадастровий номер :02:001:0993;

- серії ЯМ № 593474 на земельну ділянку, розміром 0,8723 га кадастровий номер :02:001:0995;

- серії ЯМ № 593475 на земельну ділянку, розміром 0,6797 га кадастровий номер :02:001:0997;

- серії ЯМ № 593476 на земельну ділянку, розміром 0,6805 га кадастровий номер :02:001:0999.

При цьому, в силі залишились 4 державні акти, видані на ім`я ОСОБА_3 , в кожному з яких міститься відмітка приватного нотаріуса Бублик Т.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі якого право власності на земельну ділянку переходить до ОСОБА_2 .

Проте згідно інформації з ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Державного земельного кадастру, спадкові земельні ділянки в цілому належать спадкодавцю СидоренкуВ.Є., без урахування змін, які відбулися у спадковому майні в 2010 році. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 26.04.2024 право власності на вказані земельні ділянки за спадкодавцем не зареєстровані взагалі. Тобто, процес взаємодії між Державним земельним кадастром та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно не відбувся, надана реєстрами інформація не відповідає дійсності.

У зв`язку з цим, нотаріус дійшла до висновку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці з підстави відсутності державної реєстрації права власності на 1/2 частку в кожній спадковій земельній ділянці та неможливості встановлення належності спадкового майна спадкодавцеві.

Ухвалою судді 05.07.2024 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились.

Від представника позивачки адвоката Семенка В.І. надійшла заява про розгляд справи без участі його і позивачки та підтримання позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 05.12.2005, яким все належне йому майно заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожній (а.с. 7).

Крім того, ОСОБА_3 15.04.2008 було складено заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою 0,06 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно матеріалів спадкової справи №35/2010 до майна померлого ОСОБА_3 , вказані заповіти на час заведення спадкової справи були чинні, спадщину після нього за заповітом від 05.12.2005 прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_4 - щодо майна, визначеного заповітом від 15.04.2008.

З відповіді ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та копій державних актів ЧН №102745, ЧН № 020876, ЧН № 161931, ЧН № 020878 (а.с. 9, 12-15) вбачається, що СидоренкуВ.Є. на праві власності належали чотири земельні ділянки, надані для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Дуболугівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровими номерами: :02:001:0335 - площею 1,614 га, :02:001:0336 - площею 1,7288 га; :02:001:0616 - площею 1,3597 га; :02:001:0617 - площею 1,3604 га. (а.с. 14).

ОСОБА_2 21.12.2010 отримала чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки спадщини, що складається із:

- земельної ділянки, площею 1,36 га, що знаходиться у с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:0617;

- земельної ділянки, площею 1,36 га, що знаходиться у с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:0616;

- земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0335, площею 1,61 га;

- земельної ділянки для особистого селянського господарства в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0336, площею 1,73 га.

Як вбачається з інформацій Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 27.08.2024 № 9-25-0.221-4880/2-24, від 06.11.2024 № 9-25-0.2-6309/2-24, на підставі зазначених свідоцтв про право на спадщину виготовлено Технічну документацію щодо складання документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), та відповідачці ОСОБА_2 видано державні акти на право власності на земельні ділянки:

- кадастровий номер :02:001:0993, площею 0,7802 га, що накладається в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0335, площею 1,6140 га;

- кадастровий номер :02:001:0995, площею 0,8723 га, що накладається в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0336, площею 1,7288 га;

- кадастровий номер :02:001:0999, площею 0,6805 га, що накладається в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0617, площею 1,3604

- кадастровий номер :02:001:0997, площею 0,6797 га, що накладається в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0616.

Поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0335, :02:001:0336, :02:001:0617, :02:001:0616 не здійснювалося.

В Державний земельний кадастр з Державного реєстру земель в автоматизованому режимі після 01.01.2013 було перенесено земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0335, :02:001:0336, :02:001:0617, :02:001:0616, та з кадастровими номерами :02:001:0993, :02:001:0995, :02:001:0999, :02:001:0997.

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу БубликТ.М. 26.04.2024 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме: на 1/2 частку у кожній земельній ділянці з кадастровими номерами :02:001:0335, :02:001:0336, :02:001:0617, :02:001:0616, з підстав відсутності державної реєстрації права власності на 1/2 частку в кожній спадковій земельній ділянці та неможливості встановлення належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с. 10-11).

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу (ч. 1, абзац четвертий ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 6, ч. 9, ч. 10, абзац другий ч. 13 ст. 79-1 ЗК України).

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт "г" частини першої статті 81 ЗК України).

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що позивачка ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину, до складу якої увійшли чотири земельні ділянки, успадковані нею в розмірі по 1/2 частці кожної земельної ділянки та відповідачкою ОСОБА_2 , яка спадщину оформила та отримала правоустановлюючі документи на сформовані за рахунок належних за життя спадкодавцю земельних ділянок нові земельні ділянки з площами, які відповідають 1/2 часток успадкованих у праві власності на них і які накладаються у Державному земельному кадастрі на належні спадкодавцю за життя земельні ділянки, суд доходить висновку, що право власності на них позивачка набула на підставі прийняття спадщини після батька ОСОБА_3 у відповідності до положень вищенаведених норм земельного та спадкового права, а відтак позовні вимоги до іншого спадкоємця, який прийняв спадщину ОСОБА_2 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на:

- 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0335, площею 1,614 га;

- 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0336, площею 1,7288 га;

- 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером :02:001:0616, площею 1,3597 га;

- 1/2 частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Дуболугівка Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером :02:001:0617, площею 1,3604 га.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Карпусь