Постанова

Іменем України

15 жовтня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/16565/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 05 серпня 2024 року

в складі судді Шаповалової К. В.

у цивільній справі №753/13826/23 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання шлюбу припиненим

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 , перебуваючи з нею в шлюбі, уклав інший шлюб із ОСОБА_2 , звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

1) визнати припиненим шлюб, зареєстрований 28 березня 1981 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , внаслідок смерті ОСОБА_3 ;

2) визнати недійсним шлюб, зареєстрований 01 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 28.03.1981 вона уклала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Вказувала, що вона не була обізнана про існування заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 у справі №2-4744/11 за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Вона вважала себе офіційною дружиною ОСОБА_3 , вела з ним спільний побут за адресою фактичного місця проживання. Про факт розірвання шлюбу дізналася лише під час оформлення спадщини після смерті чоловіка. З'ясувалося, що з 2013 року ОСОБА_3 нібито зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , тоді як державна реєстрація розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 в органах ВРАЦС не проводилось та актовий запис про шлюб залишався чинним. Рішення суду про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 набрало законної сили після перегляду апеляційним судом лише 14 червня 2022 року, тобто вже після смерті ОСОБА_3 . Тож станом на день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично шлюб розірваний не був.

Вважала, що дані обставини є підставою для визнання припиненим шлюбу, який було укладено між нею та ОСОБА_3 , внаслідок смерті останнього, а також є підставою для визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки був укладений під час перебування ОСОБА_3 у іншому зареєстрованому шлюбі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2024 року, закрито провадження в частині позовних вимог про визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року в задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу припиненим відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а поклав в основу рішення лише обставини, встановлені у рішенні Октябрського районного суду м. Полтава від 22.06.2022 у справі №554/6515/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На думку позивачки, при вирішенні спору у даній справі наявність рішення суду у справі №554/6515/21 не є обов'яковим, оскільки вважала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований під час перебування останнього в шлюбі з ОСОБА_1 і такий шлюб у визначеному законом порядку не був розірваний.

Зауважила, що рішення суду про розірвання шлюбу було ухвалено за її відсутності та з порушенням процесуальних норм, а саме без належного повідомлення її про розгляд справи, що в свою чергу позбавило її протягом тривалого часу дізнатися про розірвання шлюбу в судовому порядку.

Суд першої інстанції не врахував роз'яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя".

За наведених обставин просила скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідачка подала відзив, в якому посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову та зводяться фактично до незгоди з оцінкою доказам наданою судом, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 та представник ОСОБА_6 , яка перебувала в режимі відеоконференцзв'язку, в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Відповідачка пояснила суду, що на час реєстрації шлюбу в паспорті її чоловіка ОСОБА_3 містився штамп про розірвання шлюбу з позивачкою; вона, чоловік та їх дитина проживали разом.

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їхніх представників, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 з 28 березня 1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2011 року у справі шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

01 червня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . До РАЦСу за місцем реєстрації шлюбу було подано заочне рішення від 23.12.2011 про розірвання шлюбу, а також паспорт ОСОБА_3 , в якому містився штамп про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 , згідно рішення суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

У 2021 році позивачка оскаржила рішення суду від 23.12.2011 про розірвання шлюбу.

14 червня 2022 року постановою Полтавського апеляційного суду заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2011 року залишено без змін.

Також у 2021 році ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , анулювання актового запису про шлюб.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава у справі №554/6515/21 від 22 червня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання шлюбу недійсним та анулювання актового запису. Рішення в апеляційному порядку позивачкою не оскаржувалося та набрало законної сили.

Суд у справі №554/6515/21, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, встановив наступне:

"В архіві Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться актовий запис про шлюб №432 від 01 червня 2013 року, складений Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , де у графі "Для відміток" зазначена інформація про документ нареченого, що підтверджує припинення попереднього шлюбу, а саме «Рішення про розірвання шлюбу Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011, справа №2-4774/11», що відповідає вимогам ст. 116 Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проведена з дотриманням чинного законодавства та принципом одношлюбності".

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є встановленими обставина того, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований 01.06.2013 з дотриманням принципу одношлюбності, що в свою чергу спростовує доводи позивачки про те, що шлюб між нею та ОСОБА_3 припинився саме у зв`язку зі смертю останнього.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши дані фактичні обставини справи та застосувавши положення СК України, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

До того ж, суд першої інстанції обґрунтовано вказав у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, що звертаючись до суду з даним позовом про визнання шлюбу припиненим, позивачка фактично намагалась, щоб інший суд надав свою оцінку всім вище переліченим обставинам (ухвалення рішень про розірвання шлюбу, внесення актового запису до відповідного реєстру, час внесення запису, тощо), яким вже була надана правова оцінка іншим місцевим судом у справі №554/6515/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та яким ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення прозову про визнання шлюбу припиненим, укладеного 28 березня 1981 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , є правильними, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду першої інстанції не спростовують та зводяться до власного тлумачення позивачкою обставин, які склалися у даній справі, та норм матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вмотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Фактично наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін з підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська