Справа №442/5887/24
Провадження №2/442/1460/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно рішення виконкому Дрогобицької міської ради їй дозволено вести проектування прибудови до квартири. Після отримання вказаного рішення виконкому вона звернулася до ліцензованої організації із замовлення на виготовлення робочого проекту прибудови до приватизованої квартири АДРЕСА_1 . Проект прибудови був розроблений КАПП «Архпроект» у 2004 році та погоджений головним архітектром м.Дрогобича М.Винницьким. Протягом 205-2006 років вона здійснила реконструкцію вказаної квартири, внаслідок чого площа квартири збільшилася і на даний час становить 138,7кв.м. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_1 , розробленого ФОП ОСОБА_2 вказана квартира можлива до надійної та безпечної експлуатації відповідно до діючих ДБН. Відтак, вона здійснила реконструкцію квартири шляхом добудови та надбудови при відсутності дозволу на початок будівельних робіт, тому не має можливості вчинити дії щодо отримання дозвільних документів і змушена звернутися до суду з вищезгаданим позовом.

В судове засідання позивач не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в заяві. Просила задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності Щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2003 року позивачка ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстраційним №3583.

Згідно рішення виконкому Дрогобицької міської ради надав рішення №67 від 18.03.2004 року позивачу дозволено вести проектування прибудови до квартири АДРЕСА_1 .

Після отримання вказаного рішення виконкому позивачка звернулася до ліцензованої організації із замовлення на виготовлення робочого проекту прибудови до приватизованої квартири АДРЕСА_1 .

Проект прибудови був розроблений КАПП «Архпроект» у 2004 році та погоджений головним архітектром АДРЕСА_2 .

Протягом 205-2006 років позивачка здійснила реконструкцію вказаної квартири, внаслідок чого площа квартири збільшилася і на даний час становить 138,7кв.м.

Добудова до квартири здійсненна на земельній ділянці кадастровим номером :01:074:0041 по АДРЕСА_3 площею 0,0038га., цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, яка належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 21.12.2013 року реєстраційною службою Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області; зареєстрована в державному реєстрі РП за реєстраційним номером 06.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_1 , розробленого ФОП ОСОБА_2 вказана квартира можлива до надійної та безпечної експлуатації відповідно до діючих ДБН.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст.ст. 321, 328 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Крім того, ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Чинним законодавством України, на момент проведення реконструкції нерухомого майна, передбачений певний порядок та умови здійснення перебудови майна, дотримання яких є обов`язковим для кожної фізичної особи, яка має на меті здійснювати відповідне будівництво.

Відповідно до положення ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Як зазначає ст.383 ЦК України, власник квартири може за своїм розсудом здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданої йому для використання як єдине ціле за умови, що ці зміни не приведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку й не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як вбачається із постанови за №6 від 30.03.2012р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), Положення статті 376 ЦК поширюється на випадки самочинного будівництва житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна як фізичними, так і юридичними особами, а тому при вирішенні справ цієї категорії та застосуванні статті 376 ЦК, слід керуватися положеннями законодавства України про містобудування, яке складається, зокрема, із Конституції України, відповідних положень ЦК, Земельного кодексу України, законів України від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ «Про основи містобудування», від 20 травня 1999 року №687-ХІУ «Про архітектурну діяльність», від 16 вересня 2008 року №509-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву»,від 25 грудня 2008 року №800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», від 17 лютого 2011 року №3038-УІ «Про регулювання містобудівної діяльності», від 22 травня 2003 №858-ІУ «Про землеустрій», від 19 червня 2003 року №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об`єктів нерухомості.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Окрім цього, одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

Узаконення самочинної реконструкції квартири необхідне для реалізації належного позивачці права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зокрема з метою здійснення законного володіння, користування та розпорядження майном.

Реконструкція здійснена у відповідності до належним чином затвердженого проекту, відповідає санітарним, протипожежним та будівельним нормам забудови, не порушує прав інших осіб та не загрожує безпечній експлуатації, що підстави для визнання за мною права власності на дане будівництво. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV закріплено обов`язок суду застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 р., ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи наведене вище, зазначеним будівництвом не порушуються будь-чиї права, а зазначене будівництво відповідає будівельним нормам, добудова до квартири здійснена на належній позивачці земельній ділянці, все це дає підстави для визнання права власності на самочинне будівництво в порядку ст. 376 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) право власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 138,7 кв.м., житловою площею 83,6кв.м.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.