Провадження №2/369/8345/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» про забезпечення позову у цивільній справі № 369/17948/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АГРОС» про стягнення грошових коштів з поручителів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/17948/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АГРОС» про стягнення грошових коштів з поручителів.

15.11.2024 року (зареєстровано 18.11.2024 року) позивач через канцелярію суду зареєстрував заяву про забезпечення позову, у якому просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно в межах суми позову у розмірі 7 471 753,68 грн (сім

мільйонів чотириста сімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят три гривні шістдесят вісім

копійок), а саме:

1.1. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ):

- грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:006:0497, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:003:0050, площа: 1.64 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:005:0382, площа: 0,52 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241.

1.2. ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ):

- грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та знаходяться на всіх її рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:006:0502, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:001:0111, площа: 1,6428 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:005:0310, площа: 0,517 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельну ділянку з кадастровим № :01:012:0004, площа: 0.2106 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), адреса: АДРЕСА_1 , площа: 170,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- нежитлове приміщення, адреса: АДРЕСА_1 , приміщення 87, площа: 5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що ним до суду пред`явлено позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АГРОС» про стягнення грошових коштів з поручителів.

При цьому позивач вказував, що наразі існують обставини, які є підставою для забезпечення позову у вказаній справі, що підтверджується наступним.

1. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

1.1. Щодо підстав для звернення до суду з позовом у цій справі 26.10.2021 між ТОВ «АДАМА УКРАЇНА», як покупцем, та ТОВ «ДУНАЙ АГРОС», як постачальником, було укладено договір поставки № ADV_DUN_1/2022.

ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» у встановлений Договором поставки строк не поставило на користь ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» товар, у зв`язку з чим у ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» виник обов`язок повернути на користь ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» попередню оплату, сплатити пеню, штраф, проценти, що підтверджується ухвалою Господарського суду Одеської області про закриття провадження від 23.03.2023 у справі № 916/3184/22.

На момент звернення до суду з позовом у цій справі сума заборгованості ТОВ «ДУНАЙ АГРОМ» за вказаним Договором поставки складає 7 471 753,68 грн, що підтверджується листом приватного виконавця Шипкова Є.О. від 17.10.2024 № 6428.

У свою чергу, ОСОБА_1 згідно з договором поруки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 8562 (далі «Договір поруки № 1») та ОСОБА_2 згідно з договором поруки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О., зареєстрованим в реєстрі за № 8138, поручились перед ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» за виконання ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» обов`язків, покладених на Договором поставки, додатками, доповненнями, додатковими угодами до вказаного Договору поставки, в тому числі тими, які можуть укладатися в майбутньому в тому числі, але не виключно обов`язків ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» щодо поставки товару, повернення попередньої оплати за такий товар, у випадку його не поставки, сплати неустойок, процентів тощо.

Враховуючи не виконання ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» своїх грошових зобов`язань за Договором поставки, 05.12.2022 ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» надіслало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення (вимоги) № 218 від 01.12.2022 та № 209 від 01.12.2022 відповідно, у яких просило у них як поручителів погасити заборгованість ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» за Договором поставки в частині повернення попередньої оплати, сплати пені, штрафу, процентів.

Однак вказані повідомлення (вимоги) залишились без реагування.

01.08.2023 ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» надіслало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторні повідомлення (вимоги), у яких знову просило у них як поручителів протягом семи днів погасити заборгованість ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» за Договором поставки.

Водночас вказані повторні повідомлення (вимоги) також залишились без задоволення та реагування.

Наведене вище стало підставою для зварення ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» з позовом у цій справі про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7 471 753,68 грн.

Всі документи, на які вище міститься посилання, долучені до позовної заяви.

1.2. Щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в інших справах Слід звернути увагу, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 може бути стягнута заборгованість як з поручителів не лише в межах цієї справи, а й в межах інших справ та іншими особами.

Так, у межах справи № 916/473/24 (наразі - № 916/2726/24(916/473/24)), яку розглядає Господарський суд Одеської області, ПАТ «УКРАГАЗБАНК» просить стягнути з ТОВ «ДУНАЙ АГРОС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як поручителів), інших осіб 5 117 916, 17 грн.

У межах справи № 916/4651/24, яку розглядає Господарський суд Одеської області, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» просить стягнути з ТОВ «ДУНАЙ АГРОС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як поручителів), інших осіб 3 489 431,01 грн.

У межах справи № 911/776/24, яку розглядає Господарський суд Одеської області АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» просить стягнути з ТОВ «ДУНАЙ АГРОС», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як поручителів), інших осіб 1 609 999,66 грн.

При цьому ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.05.2024 у справі № 911/776/24, з метою забезпечення позову в межах суми стягнення накладено арешт на майно поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, на земельні ділянки, домоволодіння, інше майно.

1.3. Щодо майна, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником наступного майна:

- земельної ділянки з кадастровим № :01:006:0497, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельної ділянки з кадастровим № :01:003:0050, площа: 1.64 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельної ділянки з кадастровим № :01:005:0382, площа: 0,52 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241 (докази додаються).

Згідно з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником, зокрема, наступного майна:

- земельної ділянки з кадастровим № :01:006:0502, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельної ділянки з кадастровим № :01:001:0111, площа: 1,6428 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельної ділянки з кадастровим № :01:005:0310, площа: 0,517 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 241;

- земельної ділянки з кадастровим № :01:012:0004, площа: 0.2106 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- домоволодіння (об`єкт житлової нерухомості), адреса: АДРЕСА_1 , площа: 170,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- нежитлового приміщення, адреса: АДРЕСА_1 , приміщення 87, площа: 5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

Крім того, у власності відповідачів можуть знаходитись грошові кошти, які зберігаються на рахунках банків чи інших фінансових установ.

Як було вказано вище Відповідач 1 та Відповідач 2 є власниками низки земельних ділянок, приміщення, домоволодіння, які вони можуть безперешкодно відчужити, що саме по собі свідчить про наявність ризику відчуження Відповідачами майна з метою унеможливлення звернення на нього стягнення, та відповідно, про наявність підстав вважати, що не накладення арешту на вказане майно може ускладнити ефективний захист прав Позивача та виконання рішення суду у цій справі.

Крім того, про наявність ризику відчуження відповідачами свого майна свідчить той факт, що Позивач двічі звертався до відповідачів (05.12.2022 та 01.08.2023) з листами щодо погашення заборгованості ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» за Договорами поставки.

Однак такі листи залишились без жодного реагування.

Відповідачі не лише не погасили заборгованість ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» хоча б в частині, вони навіть не запропонували варіантів вирішення вказаної ситуації: не просили розстрочки погашення заборгованості, реструктуризації боргу та взагалі уникали виходу на зв`язок.

Крім того, відповідачі є поручителями ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» не лише перед ТОВ «АДАМА УКРАЇНА», а й перед іншими кредиторами банками.

Зазначені банки вже ініціювали три судові процеси щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як поручителів заборгованості. Тобто в інших спорах, у яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є поручителями за зобов`язаннями ТОВ «ДУНАЙ АГРОС», вони також не виконують покладених на них як поручителів зобов`язань.

Наведене в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали намір бути лише формальними поручителями за зобов`язаннями ТОВ «ДУНАЙ АГРОС» у різних правовідносинах з різними кредиторами. При цьому дії відповідачів щодо ухилення від погашення наявної заборгованості перед ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» й банками та відсутність будь-яких з їхньої сторони пропозицій щодо її розстрочки, реструктуризації та не реагування на претензії, незважаючи на відкриття проваджень у справах щодо стягнення з них заборгованості, свідчить про відсутність у поручителів реального наміру виконувати свої зобов`язання та наявність ризику відчуження їхнього майна задля недопущення звернення на нього стягнення, що може ускладнити ефективний захист прав Позивача та виконання рішення суду за результатами розгляду цієї справи.

З огляду на зазначене, наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Відповідача 1 та Відповідача 2.

При цьому накладення Господарським судом Одеської області в межах справи № 911/776/24 арешту на майно відповідачів жодним чином не зменшує ризик відчуження відповідачами свого майна, оскільки такий арешт може бути в будь-який момент скасовано і ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» на вказану ситуацію жодним чином не зможе повпливати, оскільки не є учасником справи № 911/776/24. Тобто накладення арешту на майно відповідачів в межах справи № 911/776/24 жодним чином не гарантує ефективний захист прав ТОВ «АДАМА УКРАЇНА» у цьому спорі та можливість виконання рішення суду за результатами розгляду цієї справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, позивач не довів, що заявлені вимоги є співмірними даному виду забезпечення позову, враховуючи те, що, сума арештованого майна може бути більшою ніж сума позову.

Суд зауважує, що заява не містить оцінки вартості зазначеного майна.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів забезпечення позову, є співмірним із заявленими позивачем вимогам. Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову, та співмірності відносно заявлених вимог ціні позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 258, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» про забезпечення позову у цивільній справі № 369/17948/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АГРОС» про стягнення грошових коштів з поручителів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Янченко