Справа № 740/5678/24
Провадження № 2/740/1632/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

встановив:

У вересні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 62832,70 грн заборгованості за договорами: за договором позики №78649294 від 04 травня 2023 року у розмірі 23850 грн, з яких 6000 грн заборгованості за основною суму боргу, 17850 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №100808221 від 24 серпня 2023 року у розмірі 32538,50 грн, з яких 9000 грн заборгованості за основною суму боргу, 23538,50 грн заборгованість за відсотками; за договором позики №6163349 від 16 вересня 2023 року у розмірі 6444,20 грн, з яких 2000 грн заборгованості за основною суму боргу, 4444,20 грн заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 04 травня 2023 року укладено договір №78649294 про надання позики, заборгованість по якому становить 23850 грн. 14 червня 2021 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 24 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №100808221, сума кредиту 10000 грн, строк кредитування 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, дата погашення кредиту-07 грудня 2023 року, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача. 26 грудня 2023 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 16 вересня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір №6163349 про надання позики у розмірі 6444,20 грн, який підписаний за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. 11 січня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем ОСОБА_1 .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач ОСОБА_1 в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню позик та відсотків за користування ними, у нього утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача ОСОБА_2 просить позов задовольнити.

Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні.

Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи 22 листопада 2024 року відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК 1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики) плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів».

04 травня 2023 року між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №78649294, предметом якого є позика на загальну суму 6000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 2,5%, відповідачем ОСОБА_1 отримано 6000 грн шляхом перерахування на вказаний нею банківський рахунок.

Позивач просить стягнути 23850 грн заборгованості за вказаним договором позики №78649294 з підстав набуття права вимоги по ньому відповідно до договору факторингу №14/06/21, при цьому станом на час укладення договору факторингу 14 червня 2021 року договір позики укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 14 червня 2021 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто права кредитора за договором позики до позивача не перейшли, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_1 по даному договору, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року.

24 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №100808221, предметом якого є 10000 грн, строк кредитування 105 днів, дата погашення кредиту-07 грудня 2023 року, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача.

26 грудня 2023 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, по кредитному договору №100808221 від 24 серпня 2023 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 26 грудня 2023 року.

Також судом встановлено, що 16 вересня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем електронний договір позики №6163349, предметом якого є 2000 грн, строк кредитування 79 днів, дата повернення-04 грудня 2023 року, вказані грошові кошти перераховані на банківський рахунок відповідача за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), сторонами погоджені проценти за користування кредитними коштами: основна процента ставка-3,00000% на день, акційна процентна ставка-0,01000% на день, базова процентна ставка-2,49000% на день.

11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, по кредитному договору №6163349 від 16 вересня 2023 року, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 15 лютого 2024 року.

Вказані обставини відповідачем ОСОБА_1 станом на 22 листопада 2024 року не спростовані.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 24 серпня 2023 року та договору позики від 16 вересня 2023 року, договорів факторингу до них від 26 грудня 2023 року та 11 січня 2024 року відповідно,- станом на час розгляду справи відсутні.

За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначених договорах від 24 серпня 2023 року та 16 вересня 2023 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач ОСОБА_1 має наступну заборгованість: за кредитним договором №100808221 від 24 серпня 2023 року у розмірі 32538,50 грн, з яких 9000 грн заборгованості за основною суму боргу, 23538,50 грн заборгованість за відсотками; за договором позики №6163349 від 16 вересня 2023 року у розмірі 6444,20 грн, з яких 2000 грн заборгованості за основною суму боргу, 4444,20 грн заборгованість за відсотками. Докази на спростування вищезазначених розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по даних договорах відсутні, тобто відповідач в порушення умов договорів взяті на себе зобов`язання не виконала, кредити та платежі відповідно до договорів не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, остання не виконує умови договорів ні первинним, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно з ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов вказаних договорів.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

З даних підстав позов підлягає задоволенню частково, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 38982,70 грн заборгованості за вказаними договорами від 24 серпня 2023 року та 16 вересня 2023 року (32538,50 грн+6444,20 грн=38982,70 грн).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову частково на 62,04 % (38982,70/62832,70*100=62,04) та сплати позивачем 3028 грн судового збору, на користь позивача підлягають стягненню 1878, 57 грн судового збору (3028*62,04/100=1878,57).

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 274, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження-01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35625014, 32538 грн 50 коп заборгованості за кредитним договором №100808221 від 24 серпня 2023 року, 6444 грн 20 коп заборгованості за договором позики №6163349 від 16 вересня 2023 року, а всього стягнути 38982 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн 70 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження-01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35625014, 1878 (одну тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн 57 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник