У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/548/24

25 листопада 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Бойчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

за відсутності учасників справи.

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зубченко І.І. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року у справі №348/548/24 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання стягнення судових витрат.

Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 07.11.2024 року скасовано заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року у справі №348/548/24 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення аліментів розпочати з 12 березня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заочне рішення Надвірянського районного суду від 10 червня 2024 року скасовано, прошу виконавчий лист у справі №348/548/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник заявника адвокат Зубченко І.І. в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином. Від неї поступила заява в якій подану заяву підтримує, просить розгляд справи проводити в її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причини, про час і місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2024 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Встановлені обставини:

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року у справі №348/548/24 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання стягнення судових витрат (а.с. 53-54).

Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 07.11.2024 року скасовано заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року у справі №348/548/24 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення аліментів розпочати з 12 березня 2024 року (а.с. 91-97).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21.

Судом встановлено, що заочним рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. . Однак рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 07.11.2024 року скасовано заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 року у справі №348/548/24 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від його доходу щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення аліментів розпочати з 12 березня 2024 року (а.с. 91-97).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно змісту ч.2,3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У даному випадку виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Системний аналіз законодавства вказує на те, що факт скасування судового рішення, на підставі якого видавався виконавчий лист є окремою підставою для припинення виконання зазначеного судового рішення, отже у даному випадку визнавати вказаний ви конавчий лист таким, що не підлягає виконанню відсутня потреба, оскільки вказане питання вже вирішене судом апеляційної інстанції шляхом скасування безпосередньо судового рішення.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід залишити без задоволення.

На підставі ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст.258-260, 432 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солодовніков Р.С.