Справа № 681/405/23
Провадження 2/681/307/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

представника позивача - адвоката Горлюк Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на обов`язкову частку у спадковому майні, -

встановив:

27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право на обов`язкову частку у спадщині всього спадкового майна, як заповіданого, так і того, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку, яке належало померлій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач звернувся до Полонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки має ІІ групу інвалідності, яка призначена йому довічно, та як спадкоємець за законом має право на обов`язкову частку в спадщині. Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, та коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та розмір такої частки, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавиці на належне їй майно. Відтак вважає, що у зв`язку з неможливістю оформити своє право на обов`язкову частку в спадщині на домоволодіння та земельні ділянки, його право підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно з ухвалою судді від 08.05.2023 у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, котре 13.11.2023 закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді від 27.12.2024 підготовче провадження у справі відновлено, а ухвалою від 22.05.2024 - закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 18.06.2024 представник позивача адвокат Горлюк Ю.В. позов підтримала та просила задовольнити з зазначених у ньому підстав, в судове засідання 04.07.2024 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялись за зареєстрованими місцями проживання, в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, відзиви на позов не подали.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 09.04.2022 (.а.с.115 том № 1).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого відповідно до даних Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 315807605 від 22.11.2022 входять: нежитлове приміщення загальною площею 151,8 кв.м., яке знаходиться по АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 загальною площею 47,5 кв.м., квартира АДРЕСА_3 загальною площею 65,5 кв.м., квартира АДРЕСА_4 загальною площею 51,3 кв.м., квартира АДРЕСА_5 загальною площею 47,8 кв.м., квартира АДРЕСА_6 загальною площею 51,3 кв.м., квартира АДРЕСА_7 загальною площею 47,9 кв.м., квартира АДРЕСА_8 загальною площею 48,4 кв.м., квартира АДРЕСА_9 загальною площею 66 кв.м., квартира АДРЕСА_10 загальною площею 51,6 кв.м., квартира АДРЕСА_11 ; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0218 площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 ; 1/2 частка комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; домоволодіння загальною площею 133,6 кв.м., з земельною ділянкою площею 1000 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_12 (а.с.12-16 том № 1).

З даних копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області Садовським А.М. 28 березня 2000 року вбачається, що ОСОБА_5 зробила наступне розпорядження: 45/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_12 заповіла для своєї дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.126 том № 1), яка за даними відповіді № 298 від 03.05.2023 Управління організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Полонської міської ради на час подачі позову має прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.49 том № 1).

55/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які по АДРЕСА_12 , ОСОБА_5 заповіла своїй дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується даними копії заповіту, посвідченого 07 квітня 2005 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області Садовським А.М. (а.с.127 том № 1).

Відповідно до відомостей витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4 від 09.04.2022 ОСОБА_5 являється матір`ю позивача ОСОБА_1 (а.с. 29 том № 1).

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є дітьми померлої ОСОБА_5 та її спадкоємцями за законом першої черги, вказана обставина підтверджується і даними заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини від 26.04.2022 року (а.с. 114 том № 1).

Відповідно до відомостей заповіту, посвідченого 10 серпня 2019 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., ОСОБА_5 належні їй нежитлове приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 47,5 кв.м., квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 65,5 кв.м., квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 51,3 кв.м., квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 47,8 кв.м., квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 51,3 кв.м., квартиру АДРЕСА_7 загальною площею 47,9 кв.м., квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 48,4 кв.м., квартиру АДРЕСА_9 загальною площею 66 кв.м., квартиру АДРЕСА_10 загальною площею 51,6 кв.м., квартиру АДРЕСА_11 , та земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0218 площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.131 том № 1).

ОСОБА_1 відповідно до даних копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0060148 від 18.02.2020 являється особою з інвалідністю ІІ групи довічно (а.с.8 том № 1).

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст.1218 згаданого Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК).

За положеннями ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року у справі № 1-1/2014 в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця (частина 2 статті 1241 ЦК України).

Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку (частина 3 статті 1241 ЦК України).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду Українки «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі),

щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

Являючись особою з інвалідністю на час відкриття спадщини (04.11.2021 року) ОСОБА_10 має право на обов`язкову частку в спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 та має визначатись відповідно до положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Позивач 26 квітня 2022 року звернувся до Полонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.114 том № 1).

На підставі вказаної заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 72/2022 (а.с.121)

Однак нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та неможливістю встановити коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та розмір частки згідно ст. 1241 ЦК України, а також відсутністю документів, які стали підставою для державної реєстрації права власності ОСОБА_5 (а.с.146 том № 1).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач мав статус особи з інвалідністю другої групи, тож має право на обов`язкову частку в спадщині після смерті матері.

Зі змісту наведених вище норм та їх тлумачення вбачається, що чинний ЦК не передбачає можливості позбавлення права на обов`язкову частку в спадщині, а відтак обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у виді визнання права на обов`язкову частку в спадщині не є ефективним, оскільки таке право уже наявне в нього, не оспорюється учасниками процесу, нотаріусом, а тому його визнання не надасть позивачу можливості здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме спадкове майно, тож суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з обранням ОСОБА_1 неналежного способу захисту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 263-265, ч. 6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.07.2024.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_13 ,

Відповідачі ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_14 ,

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_14 ,

ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_15

Головуючий: