Справа № 161/1521/24 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/650/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К..

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом.

Вказував, що 07.11.2023 року працівниками ПрАТ «Волиньобленерго» при перевірці дотримання споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії» за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено порушення обліку електричної енергії, а саме самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку. По факту виявленого порушення 07.11.2023 року складено акт про порушення № 000446. 28.11.2023 року було проведено повторне засідання комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ № 000446 від 07.11.2023 року, яке оформлено відповідним протоколом. Зазначеним протоколом було встановлено, що ОСОБА_3 здійснив порушення ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі. Відповідно до розрахунку, вартість без облікової спожитої електроенергії по акту становить 90399,31 грн.

Просив суд, стягнути з відповідача вартість не облікованої електричної енергії у вказаному розмірі, а також судові витрати у справі.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2024 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Волиньобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 90399 грн. 31 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Волиньобленерго відмовити.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначається, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим, при цьому ніяким чином не стосується прав та інтересів особи, яка не брала участі у справі, просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, скаржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у цій справі необхідно закрити.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді учасників справи та осіб, які не брали участі у справі.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі- Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом названих норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У доводах апеляційної скарги особа, яка не брала участі у справі посилається на те, він, його дружина та їх спільна неповнолітня дитини зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 та є споживачами електричної енергії. Стверджує, що крім відповідача в квартирі зареєстрована також його дружина - ОСОБА_4 , яка є співвласником квартири, придбаної ними у зареєстрованому шлюбі. Батьки з 2019 року в квартирі не проживають, електроенергією, яку постачає позивач, не користуються. Вказує, що він постійно зареєстрований і проживає в квартирі з 11.09.2011 року по даний час. Проте, за проживання в квартирі від позивача будь-яких усних чи письмових претензій з приводу самовільного підключення до будинкової електромережі не поступало, перевірка дотримана споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії» у квартирі не проводилась, будь-які акти про такі порушення у присутності користувачів не складалися, а вимоги (приписи) про усунення правопорушення не надсилалися. На думку скаржника судом першої інстанції не встановлено всіх споживачів послуг електропостачання. Оскільки рішення суду стягнуто вартість необлікованої електроенергії, а він як споживач несе обов`язок по сплаті такої заборгованості, тому рішення на думку скаржника порушує його права та є таким, що не відповідає нормам як матеріального так і процесуального права.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що між позивачем та ОСОБА_3 з 01.01.2019 року шляхом приєднання до Публічного договору укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №529002099 (далі по тексту-Договір) на об`єкт індивідуального побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 . У відповідності до п.1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Таким чином, ОСОБА_3 є побутовим споживачем у розумінні ПРРЕЕ. 07.11.2023 року працівниками ПрАТ «Волиньобленерго» при перевірці дотримання споживачем «Правил роздрібного ринку електричної енергії» за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено порушення обліку електричної енергії, а саме самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку. По факту виявленого порушення 07.11.2023 року складено акт про порушення № 000446. 28.11.2023 року було проведено повторне засідання комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ № 000446 від 07.11.2023 року, яке оформлено відповідним протоколом. Зазначеним протоколом було встановлено, що ОСОБА_3 здійснив порушення ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі. Відповідно до розрахунку, вартість без облікової спожитої електроенергії по акту становить 90399,31 грн, яку і просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 05 березня 2024 року позов в даній справі задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 90399, 31 гривень вартості необлікованої електричної енергії.

Першочерговим при вирішенні апеляційної скарги особи, яка не брала участі в справі, є питання того, чи порушенні законні права та інтереси вказаної особи ухваленим судом рішенням, яке апелянт оскаржує.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії та саме на ОСОБА_3 зареєстровано особовий рахунок за адресою АДРЕСА_1 .. Вказані обставин апелянтом не заперечувались та не спростовувались.

Актом про порушення № 000446 від 07.11.2023 року встановлено самовільне підключення електроустановок до електромережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку (а.с.13-15).

Вказаний акт було складено у присутності представників оператора системи розподілу та представника ОСББ будинку .

За змістом Правил роздрібного ринку електричної енергії , затверджених Постанової Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312, споживання електричної енергії - користування споживачем відповідно до укладених договорів електричною енергією за допомогою струмоприймача (струмоприймачів) для задоволення його потреб, у тому числі для здійснення діяльності з надання послуг із зарядки електромобілів на електрозарядних станціях; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Беручи до уваги положення нормативних актів, якими врегульовано спірні правовідносини, споживачем є особа з якою укладено відповідний договір.

Таким чином, встановивши порушення споживачем, ОСОБА_3 , Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, позивач склав відповідний акт на особу з якою укладено договір

Суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 03 червня 2019 року у справі № 910/6767/17, від 25 жовтня 2019 року у справі № 910/16430/14, від 05 травня 2020 року у справі № 910/9254/18.

З матеріалів справи убачається, що судове рішення не стосується безпосередньо прав, інтересів і обов`язків особи, яка оскаржує рішення, оскільки спір розглянуто і вирішено у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції скаржник не був, будь-які судження про права та обов`язки цієї особи у рішенні відсутні. Скаржник ототожнює поняття «споживачі послуг», які несуть солідарний обов`язок по оплаті за такі послуги та особа, яка завдала шкоду в даному випадку це є відповідач ОСОБА_3 , який уклав з позивачем відповідний договір та порушив його умови.

Отже, у зв`язку із наведеним колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, що не брала участі у даній справі, необхідно закрити.

Інші доводи апеляційної скарги для вирішення питання чи стосується оскаржуване рішення безпосередньо прав та обов`язків особи, яка не брала участі у справі, правового значення не мають.

Таким чином, з огляду на обставини справи, зміст наведених норм процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що оскільки вказаним заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2024 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 не вирішувалося, тому за таких обставин відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження за апеляційної скаргою цієї особи необхідно закрити.

Керуючись ст. 2, 4, 362, 381, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя:

Судді: