Справа № 766/2228/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за правилами загального провадження за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (, адреса: 73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 1) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,-

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету, просить наступне. Визнати протиправним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» від 11.01.2024 року № 16-к про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на роботі. Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонська теплоцентраль» середній заробіток за час вимушеного прогулу та іншу передбачені вимогами діючого законодавства виплати.

Позов мотивований таким. ОСОБА_1 (надалі позивач) з серпня 2019 року по 15.01.2024 р. займала посаду завідувача виробництва структурного підрозділу «Їдальня» на Акціонерному товаристві «Херсонська теплоелектроцентраль» (надалі відповідач, АТ «Херсонська ТЕЦ», Товариство). Протягом останнього року на позивача, мати-одиначки, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу від 25.12.2015р у справі № 666/6057/15-ц (копія додається), яка виховує двох неповнолітніх дітей (копії свідоцтв про народження додаються), здійснювався моральний тиск з боку посадових ociб товариства, систематично створювались умови щодо її звільнення шляхом зловживання службовим становищем низки співробітників товариства. 06.01.2023 р. позивачем подана заява про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами АТ «Херсонська ТЕЦ», відповідальність за яке передбачена ст. 172 КК України (на той час безпосередній керівник ОСОБА_1 в.о. заступника голови правління з загальних питань ОСОБА_2 та в.о. начальника служби з економічного режиму ОСОБА_3 примушували її до звільнення за власним бажанням).

21.02.2023 р. позивачу стало відомо, що певна кількість співробітників підприємства підпадає під скорочення, в тому числі і ОСОБА_1 , але після неодноразових звернень до правоохоронних органів та Кабінету міністрів України з акцентуванням уваги на тому, що позивачка є мати-одиначка та виховує двох неповнолітніх дітей, її було виключено зі списку співробітників, які підпадають під скорочення. 24.04.2023 р. у зв`язку із виключенням зі штатного розпису посади касира структурного підрозділу «Їдальні» АТ «Херсонська ТЕЦ», відмінено дію наказу від 15.01.2020 р. №15 про встановлення ОСОБА_1 надбавки у розмірі 10% за суміщення професій, а 25.04.2023 р. позивачка ознайомилася з наказом №102 щодо зміни істотних умов праці завідувача виробництва їдальні, де на неї покладено обов`язки касира без будь якої оплати, що свідчить про намагання керівництва підприємства нашкодити їй з власних мотивів та істотно змінити умови оплати праці, так як обов`язки касира ОСОБА_1 виконувались протягом більше ніж трьох років. В квітні 2023 року керівництвом АТ «Херсонська ТЕЦ», в порушення ст. 9 ЗУ «Про звернення громадян» (позивачка неодноразово подавала до правоохоронних органів заяви щодо протиправних дій з боку керівництва підприємства та зверталась до Кабінету міністрів України по вищевказаним фактам) ініційовано перевірку їдальні, завідувачем якої була позивачка. На переконання позивачки перевірка була ініційована та проведена лише з єдиною метою позбавити ОСОБА_1 надбавок та притягнути до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому звільнити за дискредитацію.

Після того як співробітники структурного підрозділу «Їдальня» дізнались про скорочення, останніми було направлено цілу низку колективних звернень (копії додаються) до правоохоронних та державних органів щодо порушення трудового законодавства та з критикою багатьох рішень керівного складу АТ «Херсонська ТЕЦ». У зв`язку з ініціюванням вищевказаних заяв, всупереч ст. 9 ЗУ «Про звернення громадян» (забороняється переслідування громадян та членів їх сімей за подання звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, посадових oci6 за критику у зверненні їх діяльність та рішень) керівником АТ «Херсонська ТЕЦ» Сергієм Фесенко, з власних мотивів, ініційовано створення комісії для проведення службового розслідування у структурному підрозділі «Їдальня» з метою звільнення під вигаданим приводом (порушення трудової дисципліни, інсценування спізнень на робоче місце, тощо). Позивач звертає увагу суду на той факт, що протягом тривалого проміжку часу керівництвом АТ Херсонська ТЕЦ велася агресивна та деструктивна політика (постійні погрози звільненням, створення некомфортних умов праці, подовження робочого дня у місті, яке знаходиться під постійними обстрілами, що створює труднощі у пересуванні по місту та ставить під загрозу життя та здоров`я співробітників, зняття надбавок з працівників, та інше). Не зважаючи на постійний моральний та психологічний постійний тиск з боку керівництва АТ «Херсонська ТЕЦ» з початку 2023 року та постійний шантаж щодо звільнення із займаної посади позивачка продовжувала сумлінно працювати і виконувати свої посадові обов`язки та перейматися діяльністю структурного підрозділу «Їдальня» що підтверджується численними службовими записками (копії додаються), наприклад з інформацією щодо покращення умов роботи Їдальні, направленими на адресу керівництва АТ «Херсонська ТЕЦ». Таким чином, вищезазначені аргументи та факти свідчать про те, що починаючи з 2023 року керівництво АТ «Херсонська ТЕЦ» мало на меті та намір звільнити ОСОБА_1 , тобто розірвати трудовий договір, будь якими методами та шляхами.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи. Якщо хоча б одна з перелічених умов не виконується, законодавство забороняє призупинення трудового договору під час воєнного стану в Україні. АТ «Херсонська ТЕЦ» продовжує працювати в умовах воєнного стану та приймати на роботу нових працівників, а ОСОБА_1 , як мати одиначка, яка виховує двох неповнолітніх дітей має бажання та намір працювати на іншій посаді в структурі АТ «Херсонська ТЕЦ». Позивач вважає, що її фактично звільнили, а не призупинили з нею трудові відносини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2024 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2024 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2024 року витребувано докази.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.04.2024 року постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання.

13.06.2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання.

Представником відповідача подано відзив в якому просить відмовити в задоволення позовних вимог. Відзив мотивований наступним. 9 листопада 2023 року відбулося засідання Правління АТ «Херсонська ТЕЦ» де розглядалося питання призупинення діяльності структурного підрозділу «Їдальня». Так, у зв`язку із збитковістю даного структурного підрозділу, було вирішено призупинити діяльність структурного підрозділу «Їдальня» з 15 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Дане рішення оформлене протоколом засідання Правління АТ «Херсонська ТЕЦ» № 27/11-2023 від 09.11.2023 року. В подальшому цей протокол було розглянуто та погоджено профспілковим комітетом на його засіданні, що відбулося 14.11.2023 року (протокол № 21). Окремо зазначимо, що вищевказаний протокол Правління ані позивачем, ані будьякою іншою особою не оскаржувався. Слід зазначити, що згідно п.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Отже, рішення про «зміни в організації виробництва і праці» - це виключно право роботодавця, оскільки мова йде про його свободу вибору при здійсненні внутрішньогосподарської діяльності підприємства, установи, організації, в тому числі при формуванні штатного розпису та внесенні до нього змін. У зв`язку із військовою агресією РФ, введенням на території України воєнного стану, через військові дії потужності й магістралі зазнали пошкоджень, ремонт яких передбачає великих фінансових коштів, також був викликаний спад у виробництві теплової енергії, значно зменшились кошти, які абоненти сплачують за послуги з постачання теплової енергії для опалення.

Відповідно до Статуту предметом діяльності АТ «Херсонська ТЕЦ», зокрема, є виробництво та постачання теплової енергії, в тому числі, населенню. Згідно з нормами Закону України «Про критичну інфраструктуру» постачання теплової енергії належить до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України. Отже Товариство є об`єктом критичної інфраструктури, яке повинно працювати.

Тому, задля збереження персоналу, який задіяний безпосередньо у підтримці технічної роботи станції та здійсненні ремонтних робіт на мережах, а також для акумулювання коштів для ремонту та підтримки станції в робочому режимі Відповідач має право вчиняти будь-які дії щодо зміни своєї організаційної структури у відповідності до норм чинного законодавства України, зокрема й скорочення штату за правилами КЗпП.

Надалі 14.11.2023 року, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, на виконання рішення Правління АТ «Херсонська ТЕЦ» від 09.11.2023 року (протокол № 27/11-2023), винесено наказ № 274 про скорочення штату. П. 1 наказу № 274 від 14.11.2023 року наказано скоротити штатні посади, зазначені у Додатку 1 до наказу та виключити їх із штатного розпису з 15.01.2024 року. Згідно з Додатком 1 наказу № 274 від 14.11.2023 року скороченню та виключенню із штатного розпису підлягають -завідувач виробництва їдальні к-ть штатних одиниць 1 - кухар 4 розряду їдальні - к-ть штатних одиниць 2 - кухар 3 розряду їдальні - к-ть штатних одиниць 1 - кухонний робітник 2 розряду їдальні - к-ть штатних одиниць 2 - прибиральник службових приміщень їдальні - к-ть штатних одиниць 1. Згідно п. 2 наказу № 274 від 14.11.2023 року у Додатку 2 затверджено список осіб, працюючих на штатних посадах, які підлягають звільненню у зв`язку із скороченням штату. Вказує, що в Додатку 2 відсутнє прізвище позивача. 15.01.2024 року за для усунення розбіжностей в документі та з метою дотримання вимог законодавства про працю, наказом № 16 було внесено зміни до наказу № 274 від 14.11.2023 року «Про скорочення штату». Таким чином, п.1 викладено в наступній редакції «скоротити штатні посади, зазначені у Додатку 1 до даного наказу та виключити їх із штатного розпису з 16.01.2024 року», а також змінено Додаток 1 шляхом виключення з нього «завідувач виробництва їдальні к-ть штатних одиниць 1». Проте, знаходячись у відділі управляння персоналом 15.01.2024 року позивач відмовилась від підпису про ознайомлення із вищевказаним наказом, про що було складено відповідний акт. Таким чином, відповідач не мав намір скорочувати посаду позивача та припиняти з нею трудові відносини. Натомість, з огляду на особисті обставини позивача, а саме: наявність двох неповнолітніх дітей, з урахуванням призупинення діяльності підрозділу, відповідач, керуючись положеннями Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136 від 15.03.2022 року, видав наказ №16-К від 11.01.2024 року «Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » Відповідно до вищевказаного наказу, з позивачем ОСОБА_1 завідувачем виробництва їдальні, призупинено дію трудового договору з 15 січня 2024 року на період дії воєнного стану. У зв`язку із відмовою позивача з`явитися до відділу управління персоналом із даним наказом ОСОБА_1 була оповіщенна шляхом направлення його на мобільний додаток для повідомлень (Viber). Зауважуємо, що Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» для роботодавця не встановлено будь-яких правил та обов`язків щодо ознайомлення працівника із рішенням щодо призупинення дії трудового договору. За нормою ч.1 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» Призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. Тобто призупинення дії трудового договору можливо за наявності таких факторів: - роботодавець не може забезпечити роботою працівника; - працівник не може виконувати роботу. Тож, відповідач-роботодавець не може забезпечити роботою позивача-працівника, оскільки роботу структурного підрозділу, в якому працює позивач призупинено протоколом засідання Правління АТ «Херсонська ТЕЦ» № 27/11-2023 від 09.11.2023 року. З тих же самих підстав працівник не може виконувати роботу, оскільки займає посаду завідувача виробництва їдальні - підрозділу, діяльність якого призупинено. Даний факт підтверджує дотримання відповідачем головної умови для призупинення дії трудового договору, а саме: абсолютної неможливості надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи.

Щодо аргументів позивача з приводу зобов`язань позивача у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника, то згідно п. 3 ч.1 ст. 13 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Твердження позивача щодо факту її звільнення є безпідставними та такими що не відповідають дійсності, оскільки позивач була повідомлена про призупинення її трудового договору і в усній формі, і їй пропонували ознайомитися із наказом, але вона відмовилася, і шляхом направлення наказу на Viber її мобільного номеру.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Вказав, що позивач вважає, що її фактично звільнили з посади. Всі дії відповідача по відношенню до позивачки свідчать про моральний тиск на неї, і бажання звільнити її з посади.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав вказаних у відзиві, вказуючи на необґрунтованість вимог.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», а саме займає посаду завідувача виробництва їдальні.

Відповідно до наказу № 16-к від 11.01.2024 року, призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 (728) завідувачем виробництва їдальні, з 15.01.2024 року на період воєнного стану. Вказано, що даний наказ прийнято на виконання рішення Правління АТ «Херсонська ТЕЦ» від 09.11.2023 року, протокол №27/11-2023 р., керуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку із неможливістю обох сторін трудових відносин виконувати обов`язку, передбачені трудовим договором.

У п. 5 вказаного наказу вказано про направлення пропозиції ОСОБА_1 щодо вакантних посад.

У акті АТ «Херсонська ТЕЦ» від 15.01.2024 року вказано, що ОСОБА_1 прибула до відділу кадрів для ознайомлення з наказом №16-к від 11.01.2024 року, але відмовилась підписувати його. Акт підписаний працівниками АТ «Херсонська ТЕЦ».

Відповідно до актів АТ «Херсонська ТЕЦ» від 12.01.2024 року, 11.01.2024 року, ОСОБА_1 була запрошено по робочому номеру телефону до відділу кадрів для ознайомлення з наказом № 16-к від 10.01.2024 року та відмовилась прибути до відділу кадрів для ознайомлення з наказом.

Щодо наведених актів суд вказує наступне. Реалізація права працівника отримати копію наказу та ознайомитись з наказом, який пов`язаний з трудовою діяльністю працівника, кореспондується не лише з обов`язком роботодавця видати вказані документи, а й із добросовісною поведінкою самого працівника. Він, за наявності відповідної пропозиції роботодавця та фактичної можливості отримати ці документи, не повинен ухилятись від їх отримання.

В той же час, адреса проживання працівника має бути в розпорядженні роботодавця, тому для вжиття всіх заходів для повідомлення працівника про наявний наказ, можна використовувати такий шлях повідомлення, як направлення копії наказу за допомогою поштового зв`язку на адресу працівника.

За таких обставин суд вважає, що строк звернення до суду позивача з вимогою про оскарження наказу № 16-к від 11.01.2024 року не пропущено.

Щодо твердження представника позивача, що посада завідувача виробництва їдальні скорочена, то воно спростоване Наказом № 16 від 15.01.2024 року АТ «Херсонська ТЕЦ» про внесення змін до п. 1 наказу від 14.11.2023 року № 274.

Суд не дає оцінку Наказу № 16 від 15.01.2024 року та № 274 від 14.11.2023 року АТ «Херсонська ТЕЦ», оскільки вони не є предметом позову (враховуючі зміну предмету позову). Разом з тим суд констатує, що відповідно до ст. ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до Протоколу №27/11-2023 засідання правління АТ «Херсонська ТЕЦ» від 09.11.2023 року прийнято рішення призупинити діяльність структурного підрозділу «Їдальня» з 15.01.2024 року по 31.12.2024 року, в зв1язку із збитковістю даного структурного підрозділу. Крім того, вказаний період дослідження діяльності підприємства з 2021 року по перше півріччя 2023 року. Де доход у 2021 році менший за дохід у 2022 році.

Питання призупинення діяльності їдальні, на підставі вказаного протоколу погоджено на засіданні профспілкового комітету від 14.11.2023 року.

Доказі запропонування ОСОБА_1 одночасно з наказом від 11.01.2024 року за № 16-к посад для переведення не надано. Надано докази направлення повідомлення про таку можливість від 04.03.2024 року.

12.04.2024 року складено акт про відмову від запропонованої посади/професії ОСОБА_1 , де вказано, що працівник повідомлявся шляхом направлення на домашню адресу повідомлення та на її мобільний телефон через Телеграм та Сигнал.

За таких обставин встановлено, що досліджувалось питання збитковості структурного підрозділу з 2021 року, тобто до початку військової агресії рф та введення воєнного стану.

КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

При цьому КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу роботодавця, у разі якщо особа вважає, що її права порушено.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності 24 березня 2022 року. Вказаний Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (тут і далі у редакції, чинній на час винесення оспорюваного наказу від 27 квітня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, роботодавцю надано право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах: від 01 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23).

Установивши, що прийняття наказу в частині призупинення з 15.01.2024 року дії трудового договору із позивачем відбулося не у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, а внаслідок ряду обставин, які мали місце до військової агресії проти України (протилежне відповідачем не доведено), суд дійшов висновку про те, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним, оскільки обставин неможливості відповідача у зв`язку з військовою агресією проти України надати позивачу роботу, а остання її виконувати в цій справі не встановлено.

При цьому сама по собі обставина збитковості структурного підрозділу їдальня з 2021 року, не свідчить про неможливість відповідача забезпечити позивача роботою.

За таких обставин, встановлено, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу № 16-к від 11.01.2024 року з підстав відсутності обставин для призупинення трудового договору з позивачем, у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З іншими підставами позову, такими як наявність систематичних дій щодо морального та іншого тиску роботодавця на позивача, з метою її звільнення, суд вважає, що вони не доведені.

Так, позивачем долучено до позову її службові записки від 25.05.2023 року, 29.05.2023 року, 02.06.2023 року, 13.06.2023 року, 05.01.2023 року, 26.06.2023 року, 01.12.2023 року, звернення до правоохоронних органів, до Уповноваженого з прав людини, тощо.

З наведених документів вбачається реалізація прав ОСОБА_1 на такі звернення, з викладенням суб`єктивної думки щодо обставин її праці. Проте наведені звернення не є доказами морального та іншого тиску з боку роботодавця на працівника при винесенні, оскаржуваного наказу.

Щодо колективних звернень, то це також реалізації прав працівників на такі звернення.

Щодо долучених пояснень працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , то суд зазначає, що дані пояснення не є допустимими доказами, оскільки суд сприймає докази безпосередньо, дані особи в судовому засіданні не обпитувались в якості свідків та таке клопотання не заявлялось.

Щодо тверджень представника відповідача щодо відсутності повноважень у представника позивача, який неоднаразово приєднував договори про надання правової допомоги з різними особами, суд зазначає, що представник позивача має повноваження представника, оскільки долучено ордер адвоката на ведення справи. Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Щодо вимог позивача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке. Призупинення трудового договору не тягне за собою звільнення працівника та припинення трудових відносин, тому відсутні підстави для її поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку з час вимушеного прогулу.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за позовні вимоги, які підлягають задоволенню у сумі 1211,20 грн.

Крім того враховано, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, ст.43 Конституції України, керуючись ст.ст. 4-7,9-13,141,179, 258-259, 263-265, 274-279ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» від 11.01.2024 року № 16-к про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (, адреса: 73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 1) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20 (двадцять) коп. за позовну вимогу немайнового характеру.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб

Повний текст судового рішення складено 21.10.2024 року.