Справа № 732/1575/24
Провадження № 2/732/478/24
21 листопада 2024 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді - Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання - Пінчук С. М.,
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору оренди землі, а саме систематичного невиконання останнім обов`язку щодо сплати орендної плати позивачу за користування земельними ділянками, які належать останній.
Ухвалою судді від 09 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач або її уповноважений представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення їй судової кореспонденції (а. с. 51).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу , зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд звертає увагу, що процесуальним законодавством не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, а тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінити її як: подання іншого (ще) одного позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову. На цьому наголошувала Об`єднана палата КЦС ВС по справі № 405/3360/17 у постанові від 01.11.2021.
З урахуванням наведеного вище, суд не приймає до уваги подану представником позивача в порушення вимог ЦПК України «уточнену позовну заяву», проте подальший розгляд справи здійснюватиметься з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.11.2024.
Представник відповідача СТОВ «Мальви» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи. В матеріалах справи наявне поштове зворотне поштове повідомлення про вручення судової кореспонденції відповідачу (а. с. 52, 54).
Відповідач відзиву на позов не надіслав.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За змістом статей 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача.
Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступне.
У п. 8 договору визначено, що договір укладено на 10 (десять) років (у разі оренди земельної ділянки (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не можу бути меншим як сім років.
Пунктом 37 договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, та підлягає реєстрації в Єдиному державному реєстрі.
У пунктах 30-34 договору визначено порядок зміни умов договору і припинення його дії.
Відповідно до п. 32 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Аналіз змісту договору оренди землі від 14.09.2017 укладеного між сторонами та додаткових угод до нього свідчить, що між ними виникли правовідносини оренди землі.
Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Аналогічним чином оренда землі визначається і в Законі України «Про оренду землі».
За змістом ч. 1 ст. 2 цього Закону відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Звертаючись з вказаним позовом, позивач зазначила, що відповідач систематично не сплачує орендну плату з липня 2021 року, тим самим порушуючи умови договору. Крім цього, відповідач, всупереч п. 10. Договору, орендну плату з моменту укладення договору виплачував без урахування індексації.
Також внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017.
У розділі «Об`єкт Оренди» сторони узгодили змінити п. 5 та викласти в такій редакції:
У розділі «Об`єкт Оренди» п. 9 змінити та викласти в такій редакції:
«9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 9,247 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату укладення цього договору становить 5590,00 грн». (а. с. 22)
Також внесені зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.09.2017.
У розділі «Об`єкт Оренди» сторони узгодили змінити п. 5 та викласти в такій редакції:
У розділі «Об`єкт Оренди» п. 9 змінити та викласти в наступній редакції:
«9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та натуральній формі в розмірі 9,368 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому вимірі на дату укладення цього договору становить 5590,00 грн». (а. с. 23)
Позивач у повному обсязі та належним чином виконала взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове платне користування відповідачу земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Натомість відповідач, в порушення строку та обов`язку, що передбачені договором оренди землі, не здійснив виплату на користь позивача суми орендної плати з липня 2021 року, крім цього орендна плата сплачувалася без урахування індексів інфляції.
Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено за договором оренди.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди землі стосовно виплати орендної плати за землю за 2021-2023 роки виникла заборгованість, яку орендар добровільно не сплачує. У зв`язку з невиконанням орендарем своїх зобов`язань за договором оренди землі у орендодавця виникло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним договором.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000106 від 07.03.2017 (а. с. 25), ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1095236 від 25.07.2024 (а. с. 26), договір про надання правової допомоги № 1/11/07/2024 від 11.07.2024 (а. с. 14) та квитанція від 11.07.2024 на суму 8000,00 грн, призначення платежу «сплата за товари / послуги за договором про надання правничої допомоги № 1/11/07/2024 від 11.07.2024» (а. с. 3).
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача (адвокат) подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн на переконання суду, є розумними та такими, що відображають реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Оскільки вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 141, 258-259, 263-265, ЦПК України, статтями 525, 526, 530, 629 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, задовольнити.
Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення протягом двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку позивачем безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений і підписаний 25.11.2024.
Суддя А. О. Бойко