Справа № 497/863/24
Провадження № 2/497/427/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

без участі сторін,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою, АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому позивач посилається у своєї уточненій позовній заяві від 18.09.2024 року (а.с.70-71) на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , тобто кожний придбав право власності по 1/2 частині житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/2 частину в житловому будинку, яку прийняв спадкоємець першої черги за законом чоловік померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим йому став належати вище вказаний будинок. Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 у встановленому законом порядку не оформив та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Позивач по справі ОСОБА_1 є його спадкоємцем за заповітом, та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але оформити спадщину на житловий будинок не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлого. За захистом свої невизнаних прав, позивач змушений звернутися до суду з цієї позовної заявою.

Ухвалою судді від 12.04.2024 року по справі було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, також цією ухвалою витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.30).

07.08.2024 року на виконання ухвали суду Одеський державний нотаріальний архів надав матеріали спадкової справи № 860/08, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39-59), а 18.09.2024 року позивачем подано позовну заяву з уточненнями (позовні вимоги не уточнені, тільки обставини справи).

Сторони у підготовче засідання не з`явилися.

Позивач у позовній заяві та в позовній заяві з уточненими позовними вимогами просив розглянути справу без його участі (а.с.2, а.с.65).

Представник відповідача - т.в.о.голови Кубейської сільської ради Болградського району Арабаджи М., надав 23.04.2024 року заяву (а.с.35) в якій просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_3 (померла в грудні 1994 року) та ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ). На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №03-01-11/477 від 13.09.2024 року, виданою Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі №16 особистий рахунок №1710 (а.с.66) та витягом з погосподарської книги (а.с.67-69).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до абз.3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ніхто з членів колгоспного двору при житті не оформив на себе право власності на відповідні частки у будинку, доказів протилежного суду не надано.

В грудні 1994 року померла ОСОБА_3 та її єдиним спадкоємцем був чоловік ОСОБА_2 , доказів протилежного суду не надано, відповідач цей факт визнає, тому суд вважає його встановленим, тобто після смерті дружини увесь житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 став належати ОСОБА_2 .

27 квітня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане на підставі актового запису №9 від 27 квітня 1996 року Червоноармійською сільською радою народних депутатів в Болградському районі Одеської області (а.с.9), дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 15 жовтня 2004 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №64 від 15 жовтня 2004 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.44).

Однак вищевказаний житловий будинок належав увесь цей час тільки ОСОБА_2 так як не відносився до спільного сумісного майна подружжя (був придбаний (збудований) до укладання шлюбу). Довідку Червоноармійської сільської ради за вих.№2445 від 15.08.2008 року (а.с.45 на звороті) в частині того, що вищезазначений житловий будинок належить ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на праві особистої власності, суд сприймає критично, так як це спростовано іншими матеріалами справи, а саме записами в погосподарський книги.

Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.02.207 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №13 від 19.02.2007 року, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на весь вище вказаний житловий будинок.

При житті ОСОБА_2 склав заповіт від 17 травня 1996 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області Фучеджи П.П., зареєстрований в реєстрі за №24, відповідно до якого заповів ОСОБА_1 , позивачу по справі, все своє майно, де б воно не знаходилося та все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право (а.с.10). Заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1 прийняв спадину шляхом проживання на момент смерті зі спадкодавцем в одному будинку, що відповідає вимогам ст.1268 ЦК України, та підтверджується:

- довідкою старости Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області №2445 від 15.08.2008 року (а.с.45 на звороті), з якої вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 з ним в одному будинку проживав (був членом сім`ї) та був зареєстрований ОСОБА_1 ;

- матеріалами спадкової справи №860/08, яка була заведена 16.10.2008 року, державним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б., відповідно до яких з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся тільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , який не перебував з померлим у родинних відносинах (а.с.41-59), доказів протилежного суду не надано.

Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач вже на деяке майно отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.21)

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Також судом для з`ясування кола спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 витребувано інформацію зі спадкового реєстру та отримано інформаційну довідкиу №78415445 від 19.09.2024 року, відповідно до якої в реєстрі відсутня будь яка інформація за даним пошуком (а.с.76).

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №221/02-31 від 20.03.2024 року (а.с.27), позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю.

На підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1233, 1235 ЦК України, заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Нормою ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,82,200,263-265 ЦПК України, ст.ст. 1222,1233,1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца