Номер провадження № 2-з/521/209/24
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

06 листопада 2024 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири,

УСТАНОВИВ:

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири.

Від позивача, ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, у якій особа просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача, а саме: на квартиру, розташовану : АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що 11 липня 2024 року близько 22:00 виявила, що її квартиру АДРЕСА_2 було затоплено. Відповідно до акту N?3 про наслідки залиття житлового / не житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 складеного 13 липня 2024 року за результатами обстеження квартири N?109 розташованої на 12 поверсі з 17 поверхів. В результаті обстеження вище розташованої квартири N?119 виявлено прорив гнучкого шлангу рукомийника. У кімнаті Позивачки площею 10,4 кв.м. пошкоджено гіпсокартонеу стелю, фарбування стелі, фарбування стін, ліжко, ламінат, плінтуса, проводку електричну, освітлювальні прилади, кондиціонер.

Коридор площею 8,1 кв.м. пошкоджено гіпсокартонну стелю, фарбування стелі, фарбування стін, плінтуса, освітлювальні прилади, електричну проводку, теплу підлогу, кондиціонер. На кухні площею 16,0 кв.м. пошкоджено гіпсокартонну стеллю, фарбування стелі - фарбування стін, плінтуса, теплу підлогу, освітлювальні прилади, електричну проводку, модул кухні, кухонну техніку, диван, стільці, робот-пилосос, зволожувач повітря, лампа на пдлозі. У санвузлі площею 6,2 кв.м. пошкоджено теплу підлогу, освітлювальні прилади, електротехніка, двері.

19 липня ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2 , що попередній розрахунок завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття складає 8 839 доларів США по курсу на 19 липня. Відповідно до офіційного сайту Національного банку України 19 липня 2024 року курс долара складав 41,42 за 1 долар США, тобто сума завданої матеріальної шкоди складає - 366 111, 38 грн. (триста шістдесят шість тисяч сто одинадцять гривень 38 копійок).

Проте Відповідачка відмовилася врегульовувати спір в досудовому порядку, у зв?язку з цим, наразі проводиться ряд експертних досліджень для визначення точної вартості завданої шкоди. Попередньо проведені розрахунки компанією підрядником щодо виконання ремонтних робіт внаслідок залиття для визначення вартості заподіяної шкоди.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 24.07.2024 року, ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_4 .

Розглядаючи заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N? 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути

Згідно із ст. 149 ч. 1, 2 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд наголошує, що відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Але заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачем заявлено вимогу до відповідача щодо відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений в своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування моральної та майнової шкоди завданої залиттям квартири.

Враховуючи характер відносин, що склались між сторонами, розмір суми, про стягнення якої має намір просити заявник, вартість квартири, зазначену в договорі про наміри, відсутність відомостей про наявність у ОСОБА_2 , доходів або іншого майна, за рахунок якого можливим є виконання рішення суду у разі пред`явлення та задоволення позову, суд доходить висновку про існування небезпеки невиконання або утруднення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо обрання заходу забезпечення позову, суддя доходить висновку, що вимога заявника про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не підлягає задоволенню, оскільки такий вид забезпечення не є співмірним із заявленими вимогами й позбавляє сторону здійснювати всі правомочності власника.

Визначаючи вид забезпечення позову, суд, виходячи з засад розумності та співмірності, необхідності дотримання прав відповідача, доходить висновку про необхідність обмеження можливості розпорядження ОСОБА_2 належною її квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних об`єктів нерухомого майна, оскільки вжиття зазначених заходів забезпечення позову не порушить прав відповідача на час розгляду справи володіти та користуватись вказаною квартирою, одночасно забезпечуючи можливість звернення стягнення на неї у разі задоволення позову при примусовому виконанні рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Враховуючи відсутність відомостей щодо можливих збитків відповідача та їх розміру на час розгляду заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: І.В.Плавич