Справа № 455/886/24
Провадження № 2/455/310/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковській Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

10.04.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дик С.І. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_6 , який до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 та на момент його смерті з ним разом проживали: дружина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_5 з нею разом проживали: дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вказує, що при житті батько позивача заповіту не склав, відповідно позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_9 22.11.2013 позивач звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , вказано, що зазначений будинок належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і був чоловіком ОСОБА_5 , яка спадщину після його смерті прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно довідок №1085 та №1086 від 19,11,2013 виданої виконкомом Слохинівської сільської ради, з яких випливає, що померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були останніми і єдиними членами колгоспного двору. Крім них, станом па 01,07.1990 членами колгоспного двору були ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Оскільки ОСОБА_6 і ОСОБА_5 за життя, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , своїх часток, будучи членами колгоспного двору, у житловому будинку не визначили та не зареєстрували їх у встановленому законом порядку, представлений правовстановлюючий документ не може бути підставою для видачі свідоцтва на спадщину після їх смерті.Оскільки, відсутні будь-які законні способи оформлення права власності на житловий будинок, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності за законом на житловий будинок.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024 справа передана для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 30.04.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л. К. копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Писко С.І. не з`явилися, проте від останньої надійшла заява в якій просить суд справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Представник відповідача Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, від міського голови ОСОБА_10 надійшла заява в якій вказує, що позов визнає та просить розглянути справу за відсутності представника міської ради.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явилися, проте в матеріалах справи є заяви останніх в яких позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять справу розглядати за їх відсутності.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті був зареєстрований та проживала в АДРЕСА_1 та на момент його смерті з ним разом проживали: дружина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від його імені заповіт не посвідчувався, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.11.1998 ( а.с.8), копією довідки №1085 від 19.11.2013 Виконкому Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області ( а.с.9

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до дня смерті була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_1 . На момент смерті з нею разом проживали: дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внучка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.09.2003 ( а.с.11), копією довідки №1086 від 19.11.2013 Виконкому Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області ( а.с.12).

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 26.03.1960, 26.03.1960 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ( а.с.10) та останні були батьками позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.02.1961 ( а.с.15) та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 13.02.1982 ( а.с.15)

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 08.02.1990, виданого на підставі рішення виконкому Старосамбірської районної ради від 16.11.1989р. за №266, будинок АДРЕСА_1 в цілому належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_6 ( а.с.18)

Копією технічного паспорта від 02.09.2014 підтверджується факт існування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.19-22).

Згідно довідки №217 від 19.02.2014 виконавчого комітету Слохинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської земельна ділянка площею - 0,05 га дійсно знаходиться для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 , земельна ділянка не приватизована (а.с.27)

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте постановою про відмову у видачі свідоцтва на спадщину від 22.11.2013, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до довідки №157 від 12.03.2024 виданої старостинським округом №3 Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, станом на 01.07.1990 громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до останнього дня проживав за адресою АДРЕСА_1 , був єдиним і останнім членом колгоспного двору.

Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки згадані вище правовідносини виникли до набрання чинності діючим ЦК України, то суд при розгляді даного спору у вказаній частині керується положеннями ЦК Української РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами.

Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності з 01.07.1990 року, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 року № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться у Законі Української РСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 01.07.1990 року.

Як роз`яснюється у п. 6постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення ст. ст. 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення у дію цього Закону(тобто з 15.04.1991 року).

Таким чином, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.01.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так, відповідно до ст. ст.120,121 ЦК Української РСР 1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою усіх членів двору. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю, тощо. Відповідно до ст. ст.120-127ЦК Української РСР1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб-членів колгоспу, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства та задоволення сімейних потреб. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку у його майні. Такими, що втратили це право згідно положень ст.126 ЦК Української РСР 1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до положень ст. 123 ЦК Української РСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до п. 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, у графі «суспільна група господарства» записується станом на 01 січня відповідного року одна із наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася у залежності від роду занять голови господарства.

Згідно з вимогами ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки голови (члена) колгоспного двору у майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. У разі смерті голови (члена) колгоспного двору спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті голови та кожного з його колишніх членів.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 200,206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, місцезнаходження: м. Хирів, вул. В. Стуса, 24, Самбірського району Львівської області, ЄДРПОУ - 04056019;

Треті особи:

- ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В.Кушнір