Ухвала

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 753/8137/20

провадження № 61-8464ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути з КП «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 19 900,33 грн, на користь ОСОБА_2 - 4 559,33 грн, на користь ОСОБА_3 24 459,67 грн, на користь ОСОБА_3 - 24 459,67 грн.

2. Дарницький районний суд міста Києва рішенням від 19 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень задовольнив. Стягнув з КП «Житло-Сервіс»: на користь ОСОБА_1 9 062,66 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення № 320; на користь ОСОБА_2 - 29 242,33 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлового приміщення № 310; на користь ОСОБА_3 - 38 304,99 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень № 310 та № 320; на користь ОСОБА_3 - 38 304,99 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень № 310 та № 320.

3. Дарницький районний суд міста Києва додатковим рішенням від 03 липня 2023 року заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задовольнив. Стягнув з КП «Житло-Сервіс» судові витрати на користь: ОСОБА_1 - 12 073,60 грн; ОСОБА_2 - 12 073,60 грн; ОСОБА_3 - 12 073,60 грн; ОСОБА_3 12 073,60 грн.

4. Київський апеляційний суд постановою від 08 травня 2024 року апеляційну скаргу Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» залишив без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року - без змін. Стягнув з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на користь позивачів понесені у суді апеляційної інстанції судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі по 1 800,00 грн на користь кожного.

5. У червні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

10. Ціна позову в цій справі становить 73 379,00 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). Тобто судові рішення у справі № 753/8137/20 не підлягають касаційному перегляду в силу вимог закону.

11. Касаційна скарга містить посилання на підпункти «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у випадках, якщо: справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12. Так скаржник, обґрунтовуючи те, що справа має виняткове значення для нього зазначає, що на обслуговуванні у нього перебуває значна кількість будинків, у зв`язку з чим до нього заявляється значна кількість вимог про відшкодування шкоди, завданою протиправною поведінкою відповідача. Тому якщо на нього на підставі безапеляційних висновків судових експертів, які викликають сумнів та є необґрунтованими, буде покладатися обов`язок щодо відшкодування збитків за усі аварії, що стануться на внутрішньобудинкових мережах, тощо, це призведе до покладення на відповідача непропорційного тягаря та обов`язку відповідати за шкоду, до завдання якої він не має відношення.

13. Крім цього, скаржник вказав, що суд першої інстанції відніс цю справу до категорії малозначних помилково, оскільки справи про відшкодування збитків, завданих залиттям приміщень, відносяться до категорії складних справ, оскільки до предмету доказування у цих справах входить: наявність/відсутність протиправної поведінки боржника та наслідків такої поведінки у вигляді завданої шкоди; наявність/відсутність вини боржника; розмір завданої шкоди, з чого випливає що у таких справах може бути призначено дві експертизи як для з`ясування причин завдання шкоди так і для визначення її розмірів.

14. Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення для неї, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

15. Оцінка судом «винятковості справи» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин в такій скарзі.

16. Однак, скаржник не навів обґрунтування виняткового значення цієї справи для нього.

17. Аргументи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки ця справа може бути малозначною в силу вимог закону за ціною позову (яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Також, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

18. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

19. Крім цього, в резолютивній частині оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року скаржнику було роз`яснено, що вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

20. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

21. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

22. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

23. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

24. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

25. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

26. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

27. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

28. Враховуючи наведене, оскільки Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» подало касаційну скаргу на судові рішенняу справіз ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

29. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

30. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особами, які подали касаційні скарги, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям нежитлових приміщень, за касаційною скаргою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2024 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ Є. В. Петров

/підпис/ О. М. Ситнік

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В.