Провадження 2/127/3305/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету як позивача, так і відповідачів. Даних відомостей або про їх відсутність, окрім засобів зв`язку та електронної пошти позивача, не зазначено.

Закон встановлює обов`язкові вимоги до позовної заяви (ст.ст. 175, 177 ЦПК України). Зокрема, від якості позовної заяви та юридично правильного її змісту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Виходячи з підстав звернення до суду з позовом, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне, що в свою чергу, не відноситься до недоліків позовної заяви.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд. Однак, самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не може призводити до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, саме учасник справи обирає спосіб свого захисту.

Як вбачається із змісту позовної заяви, підставою для звернення до суду стало безпідставне набуття відповідачами грошових коштів, належних позивачу (ст. 1212 ЦК України). Водночас, з прохальної частини позову вбачаються вимоги про стягнення боргу, а не про повернення безпідставно набутих грошових коштів. Тобто позовні вимоги не відповідають обґрунтуванню позовної заяви і підставам звернення до суду.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Вищевказане може бути уточнене в ході підготовчого провадження в разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Однак, дана справа може бути й розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема без повідомлення (виклику) сторін, що в свою чергу унеможливить з`ясування вищевикладеного.

Таким чином, в разі уточнення позивачем змісту позовних вимог (способу захисту прав та інтересів), суд вказує на необхідність викладення позовної заяви в новій редакції із зазначенням визначених процесуальним законом відомостей, зокрема тих, які, як встановлено даним судовим рішенням, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 і ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів залишити без руху та надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення визначених даним судовим рішенням недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: