Провадження № 2-о/524/365/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року місто Кременчук

Суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мельник Н.П., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

УСТАНОВИЛА:

19.11.2024 до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 .

Заявниця 04.10.2024 зверталась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу №102/204.

17.10.2024 нотаріусом винесено постанову №517/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відмова обгрунтована тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, які підтверджують факт проживанн однією сім`єю із спадкодавцем протягом 5 років до дати відкриття спадщини.

Заявниця вказує, що померла була її вчителем. Після закінчення школи вони продовжували спілкуватися та підтримували дружні та близькі відносини. Вказує, що у померлої не було власних дітей, а тому ОСОБА_1 була для ОСОБА_2 як дочка.

ОСОБА_2 проживала у вказаній квартирі зі своїми батьками, після смерті яких родичів у неї не залишилось.

Оскільки померла проживала одна. Заявниця зазначає, що майже щодня приїздили до неї додому, оскільки у померлої погіршився стан здоров`я, робила покупки, допомагала по дому, оплачувала комунальні послуги за квартиру ОСОБА_2 .

З січня 2018 року по 05.04.2024 вони почали проживати разом із померлою за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 .

Вони з померлою навідувались до квартири, де проживала ОСОБА_2 , яка їй неодноразово пропонувала оформити право власності на квартиру на АДРЕСА_2 .

З наведеного слідує, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді квартири.

Ознайомившись із поданою заявою про встановлення факту та доданими документами, суддя приходить до висновку про доцільність розгляду цієї справи у порядку позовного провадження, оскільки вбачається спір про право, а тому у відкритті провадження у порядку окремого провадження слід відмовити.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За частинами 2, 4 статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 по справі № 1-8/99 членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 по справі № 205/4245/17.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, у разі, якщо буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 320/948/18 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 632/580/17 зроблено висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Таким чином у відкритті провадження по справі слід відмовити та роз`яснити заявниці право звернення до суду у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 315, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутись до суду із позовною заявою у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Мельник