Справа № 585/3821/24
Провадження №2/574/341/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовує тим, що 10.06.2021 року ОСОБА_1 ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», підписав договір про надання споживчого кредиту №629047 акцептуючи Публічну пропозицію ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», яка розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту . Відповідач погодився та зобов`язався виконувати його умови. Згідно договору про надання споживчого кредиту №629047 від 10.06.2021 року відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення цього договору товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому кредитним договором. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування»; вказана в ч.ч.1-2ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. На підставі платіжного документу відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 25000,00 грн.

Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

28.08.2023 року, згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за кредитним договором №629047 від 10.06.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє, набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 56611,83 грн., з яких: 24126,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 32484,90 грн. - заборгованість за відсотками.

На підставі викладеного ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №629047 від 10.06.2021 року в розмірі 56611,00 грн., а також витрати понесені ним у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 17.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

17.10.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вимоги позивача, викладені в позовній заяві не визнав та просив застосувати до даних правовідносин спеціальні норми, які передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки він з 02.11.2023 року призваний у Збройні Сили України. Так п.15 ст.14 зазначеного Закону визначено, що до військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Також, відповідно до Закону про внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» щодо врегулювання простроченої заборгованості на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, реєстр. №7414, встановлює тимчасову, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом трьох місяців після дня його припинення або скасування, заборону на взаємодію за ініціативою кредитора або його представника щодо врегулювання простроченої заборгованості: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України; військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби; членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; осіб, які перебувають у полоні, особи, з якими втрачено зв`язок, осіб, зниклих безвісти. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.

Представником ТОВ «Діджи Фінанс» ОСОБА_2 21.10.2024 року подано відповідь на відзив, в якій покликається на безпідставність та необґрунтованість відзиву, оскільки 10.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит, а згідно документі доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву, а саме з Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №312 від 02.11.2023 р., ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, 02.11.2023 р. зарахований до списків особового складу частини. Звертає увагу, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором №629047 від 10.06.2021, у відповідності до договору факторингу від 28.08.2023 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, відповідно до роз`яснень НБУ, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі МО України від 21.08.2024 №322/2/7142, таким документом є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач під час укладення кредитного договору не надав жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передбачено, що клієнт, який хоче отримати кошти у позику на момент подачі заявки не бути призваним за мобілізацією, не проходити військову службу в якості військовослужбовця резервіста, військовозобов`язаного чи співробітника СБУ та МВС України під час особливого періоду. Отже встановлено, що нарахування відповідачу відсотків здійснювало в межах кредитування та до моменту як відповідач отримав статус військовослужбовця.

На підставі викладеного просив суд задовольнити позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі. Судове засідання провести за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив та заяву про відкладення розгляду справи не подавав.

Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі Заяви-Анкети від 10.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладеного договір №629047 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 31250,00 грн.; строк кредиту: 730 днів, з кінцевим терміном повернення 10.06.2023 р. (включно). Тип процентної ставки Фіксована. Процентна ставка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25% в день, а за всі наступні дні користування кредитом , починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 207,49% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 72215,05 грн. (п.п.1.3.-1.8. Договору).

Пунктом 2.1 сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 25 000,00 грн. за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; - у розмірі 6250,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. договору.

Із положень пункту 3.1 кредитного договору слідує, що нарахування проценті за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графік платежів). У випадку повного дострокового повернення кредиту споживач зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокового повернення, виходячи з суми кредиту вказаної в найближчому черговому платежу, що передує такому поверненню.

У випадку часткового дострокового повернення кредиту, перерахунок зобов`язань споживача здійснюється починаючи з дати найближчого чергового платежу, що слідує за датою такого повернення, шляхом відповідного зменшення розміру платежів, без зміни строку кредиту (кількості платежів). При цьому, нарахування процентів здійснюється в порядку передбаченому першим абзацом цього пункту договору. Після здійснення коригування зобов`язань споживача, новий графік платежів надається споживачу на його письмову вимогу. Новий графік у вигляді копії документу споживач може також отримати в особистому кабінеті. Нарахування проценті здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення в періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п.3.2. договору).

Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до п.п.1 п.4.4 споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти , штрафи та пені (у разі наявності) та пені платежі передбачені договором.

Також 10.06.2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору відповідачу перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 25000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5887 від 10.06.2021 (а.с.21).

28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №2808-23 у відповідності до п.п.2.1. п.2 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимогами, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених договором (а.с.25-28).

Згідно з п.п.4.1. п.4 договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору.

З акту приймання-передачі реєстру прав вимоги від 28.08.2023 року за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року, вбачається, що кредитор передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно із додатком №1 до даного договору (а.с.30).

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23від 28.08.2023 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №629047 від 10.06.2021 в сумі 56611,83 грн., з яких: 24126,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 324784,90 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.12).

15.11.2023 року за вих. №-АВ представником ТОВ «Діджи Фінанс» на адресу ОСОБА_1 було надіслано досудову вимогу з рекомендацією погасити заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 56611,83 грн. в термін до 15.11.2023 року (а.с.15 (зворотна сторона), 16).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

За змістом ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за вищевказаним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс», до якого перейшло право вимоги за вказаними договорами.

Із наданої відповідачем копії витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2023 року №312 слідує, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у вказаній військовій частині з 02.11.2023 року (а.с. 65).

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Однак, як вбачається із, наданого позивачем, розрахунку заборгованості після 02.11.2023 року (початок перебування відповідача на військовій службі) проценти за користування кредитом та будь-які штрафні санкції ОСОБА_1 не нараховувались та позовних вимог про їх стягнення з останнього позивач не заявляє.

Закон України «Про споживче кредитування» регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Пунктом 6-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що під час врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися додаткових вимог щодо етичної поведінки, зокрема не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до захищеної категорії або щодо належності якого до захищеної категорії у передбачений цим пунктом спосіб повідомили близькі особи такого споживача, його представники, спадкоємці, поручителі, майнові поручителі або треті особи, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію (пункт 1).

Для цілей цього пункту захищеними категоріями є в тому числі: військовослужбовці Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України.

Отже, саме під час врегулювання простроченої заборгованості, у період дії воєнного стану в Україні, кредитодавцю належить дотримуватися вимог щодо етичної поведінки.

Разом з тим термін «врегулювання простроченої заборгованості» в Законі вживається в специфічному значенні, яке визначено п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону. Так, врегулювання простроченої заборгованості це здійснювані кредитором, новим кредитором, колекторською компанією заходи, спрямовані на погашення у позасудовому порядку заборгованості споживача, який прострочив виконання грошового зобов`язання (прострочена заборгованість) за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим частиною другою статті 3 цього Закону.

Системний аналіз зазначеної норми вказує на те, що врегулювання простроченої заборгованості має місце при вирішенні питань в позасудовому порядку, який визначає собою дії громадян і юридичних осіб з відстоювання своїх прав і захисту охоронюваних законом інтересів, який здійснюється ними самостійно, без звернення до суду. Позасудовий захист цивільних прав характерний тим, що особа може врегулювати всі спірні питання, пред`явивши свої вимоги безпосередньо до особи, що порушила її права чи перешкоджає в реалізації таких прав.

Натомість, у даному випадку мова йде про судовий порядок захисту прав позивача (кредитора), оскільки останній висуває до відповідача (боржника) певну матеріально-правову вимогу про поновлення порушеного права шляхом пред`явлення позову до суду.

За викладених обставин, суд відхиляє доводи відповідача про те, що у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку із застосуванням положення Закону України «Про споживче кредитування» щодо встановлення тимчасової заборони на врегулювання простроченої заборгованості для захищених осіб та їх близьких осіб на час воєнного стану та протягом 90 днів з дня його припинення, оскільки дана норма підлягає застосуванню під час врегулювання простроченої заборгованості в позасудовому порядку.

Разом з цим, та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості відповідача за відсотками по кредитному договору №629047 від 10.06.2021 р. станом на 28.08.2023 року складав 30316,39 грн.

Таким чином, до позивача не могло перейти на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року права грошової вимоги до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за вказаним кредитним договором в розмірі 324784,90 грн., як зазначено у витязі з додатку до договору факторингу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, укладеним між ним та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», суд приходить до висновку, що право позивача, до якого перейшло право вимоги за ним, порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором в межах заявлених позовних вимог у сумі 54443,32 грн., з яких: 24126,93 грн. заборгованість за тілом кредиту, 30316,39 грн. заборгованість за відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), виписку з ЄДРЮО, ФОП та ГФ, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, додаткову угоду №14 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року від 27.06.2024 року.

З акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 6000,00 грн., а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1,5 год. х 1500 грн. = 2250 грн.); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи боргу для подачі до суду (3 год. х 1000 грн. = 3000 грн.); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год. х 750 грн. = 750 грн.) (а.с.10).

При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності витрат на правову допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не приймав, справа є не складною, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів.

Таким чином, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 4000 грн.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог (на 96,17%), понесені ним судові витрати на правничу допомогу в сумі 3846,8 грн. та по сплаті судового збору у розмірі 2329,62 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором №629047 про надання споживчого кредиту від 10.06.2021 року в розмірі 54443 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста сорок три) грн. 32 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2329 (дві тисячі триста двадцять дев`ять) грн. 62 коп. та на правову допомогу в сумі 3846 (три тисячі вісімсот сорок шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження юридичної особи: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25.11.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук