Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2024 Справа №607/3422/24 Провадження №2/607/1438/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумба М.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в про визнання права власності в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - батько позивача та відповідача.

11 грудня 2020 року позивач звернувся до Першої тернопільської у державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . В цей день Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 760/2020. 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2711/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв?язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року ухваленого в справі (№ 607/13202/22) визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на обов?язкову частку у спадщині, а саме на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2023 року за № 1625/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/16 (одну шістнадцяту) частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . Державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори при встановленні належності майна, що підлягає успадкуванню, встановлено, що у спадкоємця на підтвердження права власності на вказану квартиру не було правовстановлюючого документу, а тому у зв?язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру

АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено. Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_5 проживав у квартирі АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 (друга дружина ОСОБА_5 , яка померла в 2006 році), ОСОБА_7 (донька ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), ОСОБА_8 (сестра ОСОБА_5 , яка померла в 2004 році). Співвласниками вказаної вище квартири в рівних частках є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою № 1611 від 09.07.2021, виданою товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації». ОСОБА_6 померла в 2006 році. На день її смерті разом з нею проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які прийняли спадщину та їх частки становлять 3/8. Крім цього, ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_8 , яка померла у 2004 році. Позивач вважає, що оскільки ОСОБА_5 не оформив право власності на дану частку, а тому вона заповітом не охоплюється і він має право на спадщину за законом на 1/8 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

За таких підстав позивач просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 15.02.2024 відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження.

04.06.2024 судом зареєстровано відзив поданий відповідачем, в якому відповідач ознайомившись із позовною заявою вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки вважає, що так як 1/4 частину спадкового майна її батько ОСОБА_5 в установленому законом порядку не оформив, таке право власності не входить до складу спадщини після його смерті, тому вказана частка не може бути успадкована позивачем ОСОБА_1 . Крім цього зазначає про те, що, її батько ОСОБА_5 заповів все своє майно, шляхом укладення заповіту на її користь, тому вона, як відповідач по даній справі має законне право на спадкування по заповіту вказаної частки.

17.06.2024 позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що позивачем подано всі належні докази, а також те, що він є також спадкоємцем на зазначену частку в квартирі АДРЕСА_1 .

21.06.2024 судом зареєстровано заперечення на відзив подані відповідачем ОСОБА_9 , в яких остання вказує, що її батьку ОСОБА_5 на момент його смерті належали права та обов?язки, тобто право на володіння та управління спадковим майном в розмірі 1/4 частини квартири після смерті своєї сестри, яку він прийняв як спадкове майно, та на день смерті своєї сестри ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований по одному адресу з нею, тому він вважається таким, що спадкове майно прийняв. Крім цього, вважає, що не заслуговує до уваги твердження представника позивача про те, що оскільки ОСОБА_5 не оформив права власності на дану частку, він має право на спадщину за Законом на 1/8 частину у праві власності на вказану квартиру, так як останній не посилається на норму Закону та не вказує на підставі виникнення такого права. Також вказує, що позивач ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , яку йому передав в 1977 р. при житті у власність ОСОБА_5 , який забезпечив свого сина ОСОБА_1 житловою площею, що в подальшому має істотне значення щодо зменшення йому обов?язкової долі в спадковому майні про яку він зазначає в позовній заяві.

30.04.2024 у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Балабан П.О. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позову. Також зазначив, що якщо суд прийде до переконання про підставність позову, то обов`язкова частка позивача у спірному майні повинна складати 1/16.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що дочкою ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1995 квартира на АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Право власності зареєстроване міським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 10620.

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 1326 від 09.09.2021 загальна площа трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 58,1 кв. м, в тому числі житлова площа 41,5 кв. м. Зміна технічної характеристики квартири, а саме збільшення загальної площі на 0,2 кв. м. відбулось за рахунок проведення перепланування, що не належить до самочинного будівництва.

Також з довідки ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» № 1611 від 09.07.2021 вбачається, що станом на 29.12.2012 власниками квартири на АДРЕСА_3 в рівних частках є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1995. Право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 10.04.1995 за № 10620.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належало по 1/4 частці квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Тернопільської міської ради № 8/п16/04 від 11.07.2022 «Про перейменування вулиць» здійснено перейменування АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18 грудня 2020 року повторно.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, у тому числі на належні йому частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за заповітом є ОСОБА_4 , що підтверджується копією заповіту від 22.02.2007, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Бульчак С.Т. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-645.

Відповідач ОСОБА_4 прийняла спадкове майно, що підтверджується заявою №899 від 24.05.2021.

Також судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 01.06.2023 повторно.

На день її смерті разом із нею проживали її брат ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_7 , яка є його дочкою, що стверджується довідкою відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 30.07.2024 №1478/28-03.

Таким чином, частку померлої ОСОБА_8 у спірній квартирі, яка складала , успадкував у порядку спадкування за законом її брат ОСОБА_5 , однак не оформив своїх спадкових прав.

11 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої тернопільської у державної нотаріальної контори із заявою №1901 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

08 листопада 2021 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 2711/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у зв?язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2023 року, справа №607/13202/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 3/32 частки квартири АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2023 року за № 1625/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/16 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Із змісту даної постанови вбачається, що державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори, Устинська 3.3., вивчивши заяву та подані документи ОСОБА_1 з приводу вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, встановила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 (згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть номер 1, від 29.05.2023 року), яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 11 грудня 2020 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 760/2020. Відповідно до матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 , рідною сестрою якого була ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спадщину після сестри прийняв, а саме 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , але не оформив своїх спадкових справ. Від імені ОСОБА_5 посвідчено заповіт на все майно, де б воно не знаходилося та з чого би не складалося, державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори 22 лютого 2007 року, та зареєстровано в реєстрі за № 1-645, в користь доньки - ОСОБА_11 . Спадкоємцем згідно ст.. 1241 ЦК України є також непрацездатний за віком син ОСОБА_1 . Спадкоємці спадщину прийняли у встановлений законом строк. Державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори при встановленні належності майна, що підлягає успадкуванню, встановлено, що у спадкоемця на підтвердження права власності на вказану квартиру не було правовстановлюючого документу, а тому у зв?язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру

АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Поряд з цим відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в ч. 1 ст. 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, Конституційний Суд України у рішенні від 11.02.2014 № 1-рп/2014 виходив з положень ч. 3 ст. 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» осіб з інвалідністю I, II та III групи, а також положень пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний», а саме ч. 4 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» та абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини.

З довідки про доходи № 4207 6821 6023 1247 від 25.01.2024, виданої ГУ ПФУ в Тернопільській області, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області і отримує пенсію за віком. Також, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком починаючи з 2014 року.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 був непрацездатною особою станом на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , а відтак має право на обов`язкову частку у спадщині.

При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, неохопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини.

Зазначене узгоджується з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

З урахуванням викладеного за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (ст. 1266 ЦК України).

Тобто при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , який спадщину після сестри ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняв, а саме 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , але не оформив своїх спадкових прав.

Відтак, у випадку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 позивач вправі був би успадкувати 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , як син померлого та спадкоємець першої черги. За таких обставин, суд доходить до висновку, що розмір обов`язкової частки ОСОБА_1 , який становить половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом складає 1/16 частки зазначеної квартири.

Разом з тим постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинської З.З. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1625/02-31 від 14.09.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенні, шляхом визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 права власності на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 1/16 частки квартири АДРЕСА_1 . При цьому, задовольняючи позов частково, суд відкидає твердження представника відповідача про необхідність зменшення позивачу обов`язкової частки у зв`язку із наявністю у нього ще одної квартири, яка була подарована йому померлим ОСОБА_5 , оскільки зазначена обставина не є підставою, яка передбачена законом для зменшення частки.

Керуючись ст. 2, 4, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в

порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на обов?язкову частку у спадщині, а саме 1/16 (одну шістнадцяту) частки квартири АДРЕСА_1 .

У решті вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом

подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено 11 жовтня 2024.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан