Справа №443/1509/24
Провадження №2-о/443/135/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І..,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради, площею 0,1743 га належне померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №392110 від 29.12.2012 року, а також площею 0,1650 га, що знаходяться на території Зарічненської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №392109 від 29.12.2012 року. Згідно довідки Журавненської селищної ради №210 від 14.02.2024 року, ОСОБА_2 дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Зарічненській сільській раді від померлого ОСОБА_2 заповіт посвідчувався 06.02.2009 року за № 4. Померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 . Зазначає, що крім неї, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було, оскільки дружина покійного ОСОБА_3 померла швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняла, оскільки постійно проживала із своїм батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що її прийняла, однак юридично спадкові права не оформляла.

З метою юридичного оформлення спадкових прав після смерті батька, вона 29.04.2024 року звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови вказано пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки її місце реєстрації відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час його смерті, то для юридичного оформлення спадкових прав, їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, з мотивів наведених у такій, просили заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. Також просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Заслухавши вступне слово заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено такі обставини.

Як вбачається із свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 11.07.2002 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №80. Прізвище після розірвання шлюбу громадянки « ОСОБА_7 » (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 11.03.2020 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Як видно із витягу з реєстру територіальної громади №2023/001831654, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 01.03.2023 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Зарічненською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 07.08.2018 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради, площею 0,1743 га належне померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №392110 від 29.12.2012 року, а також площею 0,1650 га, що знаходяться на території Зарічненської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №392109 від 29.12.2012 року (а.с.16,17).

За життя ОСОБА_2 , 06.02.2009 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області Коваль М.Й., та зареєстрований в реєстрі за № 4, згідно якого останній заповів все своє майно дочці ОСОБА_6 , 1970 р.н. (а.с.14-15).

Згідно довідки Журавненської селищної ради №210 від 14.02.2024 року, ОСОБА_2 дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Зарічненській сільській раді від померлого ОСОБА_2 заповіт посвідчувався 06.02.2009 року за № 4. Померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований в будинку по АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживала без реєстрації дочка ОСОБА_1 (а.с.13).

Судом також встановлено, що крім заявниці, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не було, оскільки дружина останнього ОСОБА_3 померла швидше за чоловіка, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.11).

Вказане також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77947258 від 09.08.2024 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Допитана як свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні дала покази про те, що вона проживала безреєстрації із своїм батьком ОСОБА_2 в с.Лисків до дня його смерті, займалася його похованням.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав покази про те, що являється чоловіком заявниці. Вони із дружиною жили постійно із батьком дружини - ОСОБА_2 в с.Лисків до дня його смерті, займалася його похованням.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Постановою завідувача Жидачівської ДНК ОСОБА_10 №208/02-31 від 29.04.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви (а.с.18).

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України предбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, суд приходить до переконання, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя С.І Сливка