Справа № 206/6129/24
Провадження № 2-о/206/668/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

присяжних: Шафран С.В., Александров О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Глущенко Н.С.,

прокурорів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання, адвоката Завгороднього О.С.,

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що ОСОБА_5 був госпіталізований до КП «ДБКДПД» ДОР 19 листопада 2024 року лікарем-психіатром ОСОБА_6 за направленням на госпіталізацію видним 19 листопада 2024 року лікарем-психіатром КШД КЗ «ОЦЕМД та МК» ОСОБА_7 . Лікар після особистого огляду ОСОБА_5 зробив висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагнозу): шизофренія, галюцинаторно-маячний синдром, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих.

У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_4 просив задовольнити заяву та госпіталізувати ОСОБА_5 , пояснивши, що останній надходить на лікування вже у двадцять другий раз, цього разу у зв`язку із тим, що відмовлявся від приймання лікування вдома, через що почав проявляти агресію до батька та до оточуючих, намагається проводити вдома досліди з хімічними речовинами, оскільки вважає себе вченим, має проблему із вживанням наркотичних речовин.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, пояснивши, що має нормальний психічний стан і хоче відвідувати наукову кафедру та писати дисертацію, а натомість оточуючі, у тому числі лікарі та його батько погано до нього ставляться, просив продовжити лікування в амбулаторних умовах.

Адвокат Завгородній О.С. в судовому засіданні залишив вирішення питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримувала заяву про примусову госпіталізацію, мотивуючи тим, що як з матеріалів справи так і з пояснень учасників процесу вбачається, що ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, вживає наркотичні засоби, обумовлює небезпеку для себе та оточуючих.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 було госпіталізовано до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» за направленням на госпіталізацію виданим 19 листопада 2024 року лікарем-психіатром КШД КЗ «ОЦЕМД та МК» ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим контакт з ОСОБА_5 носить малопродуктивний характер, останній знаходиться у стані психомоторного збудження, в бесіду вступає неохоче, на запитання відповідає переважно не по суті поставлених йому запитань. Промова розірвана, під час бесіди напружений, тривожний, злий, дратівливий. В ході огляду починає вити, гримасничати, до чогось налякано прислуховуватись та придивлятися, розмовляє сам із собою, відповідає уявному співрозмовнику. Критика до свого стану грубо порушена.

Хворому постановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Враховуючи, що ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 57-60, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) для надання психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місця з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2024 року.

Головуючий суддя: Т.В. Нестеренко

Присяжні: С.В. Шафран

О.М. Александров