Справа № 342/1600/23
Провадження № 22-ц/4808/981/24
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Кочубей І.Ю.,

з участю ОСОБА_1 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласощі» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 27 травня 2024 року під головуванням судді Гайдича Р.М. у м. Городенка,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Городенківського районного суду від 27 травня 2024 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Ласощі» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснено позивачу його право після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Ухвала суду мотивована повторною неявкою позивачки в судове засідання без поважних причин та неповідомлення нею про причини неявки суд. При цьому, суд першої інстанції вказав, що позивачка повідомлялася про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, станом на 27.05.2024 від неї не надходила заява про розгляд справи без її участі та не було повідомлено суд про причини неявки в судові засіданні призначені по справі. Будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи з поважних причин позивачем до суду не надавалось В силу норм ч.3 ст.131 ЦПК України суд визнав, що позивачка систематично не з`являлася до суду без поважних причин та судом враховано правові позиції ЄСПП в рішенні по справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16).

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилається на незаконність ухвали суду.

Він не зміг з`явитися в судове засідання, оскільки брав участь в судовому засіданні в Івано-Франківському апеляційному суді, яким не погоджувалася дата судового засідання, тому він повідомив Городенківський районний суд, звернувшись із відповідним клопотанням.

Окрім цього, ним в заяві від 27.05.2024 повідомлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває за межами України, однак на цей час не проставляється відповідна відмітка в паспорті громадянина України для виїзду закордон, проїзд здійснювався нерегулярними перевезеннями, внаслідок чого надати суду доказ не представляється можливим.

Суд першої інстанції не дослідив всебічно, повно та об`єктивно матеріали справи, не вирішив питання про відкладення судового засідання на іншу дату та передчасно ухвалив рішення по справі, а також порушив право позивачки надати свої доводи та заперечення щодо позову і поданого відзиву на позовну заяву, що не відповідає гарантіям реалізації права на доступ до правосуддя, передбаченим статтею 6 Конвенції.

Також суд першої інстанції залишив позов без розгляду тільки через відсутність позивачки, не визнавши її явку обов`язковою, причому не навів обставин в ухвалі чим саме неявка позивачки перешкодила вирішити спір по суті. Суд першої інстанції слухав справу тривалий час, всі докази були зібрані, справу було призначено до розгляду, будь-яких доказів суд не витребовував у позивачки, тому суд фактично усунувся від здійснення правосуддя і залишив позов без розгляду.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Ласощі» зазначає, що наведені представником позивачки адвокатом Зелінським П.Л. аргументи є ані обґрунтованими, ані такими, що заслуговують на увагу. Судом встановлено, що по справі судові засідання призначалися неодноразово, зокрема на 29.03.2024, 15.04.2024 , 01.05.2024 та 27.05.2024 в котрі позивачка ОСОБА_1 не прибула. Адвокатом Зелінським П.Л. систематично направлялися на адресу суду різні клопотання про відкладення розгляду справи без обґрунтування поважності причин таких відкладень розгляду справи. Окрім того, в матеріалах справи не містяться будь-які документи, які б свідчили про те, що він був представником позивачки у цій справі в суді першої інстанції, оскільки ним не було додано документів на підтвердження своїх повноважень.

Зі сторони позивачки відбувалися систематичні зловживання своїми процесуальними правами, що не допускається, а позивачкою, окрім того, систематично не виконувалися покладені на неї процесуальні обов`язки.

Не заслуговує на увагу аргумент щодо неможливості надати доказ виїзду позивачки за закордон, оскільки особі, яка перетинає державний кордон (в`їжджає на територію) іншої країни, громадянином якої вона не є, в обов`язковому порядку проставляється штамп (відмітка) про дату і місце такого перетину державного кордону (в`їзду на територію) у відповідному паспортному чи іншому документі.

Також від моменту подання позовної заяви (25.12.2023) до судового засідання, яке відбулося 27.05.2024, минуло рівно пів року і за цей надзвичайно великий проміжок часу як у позивачки ОСОБА_1 , так і у її представника у суді першої інстанції було більш ніж достатньо часу, щоб подати відповідь на відзив, додаткові докази чи письмові пояснення по справі, надати повноваження адвоката на представництво інтересів позивачки та ін., однак нічого з цього ними зроблено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ТОВ «Ласощі» вимоги апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку залишення апеляційної скарги без задоволення, ураховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до до ТОВ «Ласощі» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Городенківського районного суду від 26.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 24.01.2024. Копію ухвали про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримала 23.01.2024.

До суду першої інстанції 23.01.2024 надійшло клопотання представника відповідача та 24.01.2024 клопотання позивачки про відкладення розгляду справи (а.с. 46, 48).

Позивачкою 24.01.2024 подано заявку на отримання електронних повісток в електронній формі, в якій зазначено мобільний номер телефону (а.с.47).

Розгляд справи, призначений на 24.01.2024, відкладено на 21.02.2024 за клопотанням сторін.

За клопотанням представника відповідача та за неявки інших учасників справи 21.02.2024 розгляд справи відкладено на 07.03.2024.

В судовому засіданні 07.03.2024 за участю позивачки та представника відповідача оголошено ухвалу суду та розгляд справи відкладено до 29.03.2024.

У зв`язку із неявкою позивачки 07.03.2024 розгляд справи відкладено до 15.04.2024.

Перед судовим засіданням 15.04.2024 ОСОБА_2 , який зазначив себе як представник позивачки, на електронну адресу суду першої інстанції направив клопотання про відкладення розгляду справи. Повноважень представника позивачки суду не надав.

За клопотанням представника відповідача та у зв`язку з неявкою інших учасників справи розгляд справи відкладено на 01.05.2024.

В судове засідання 01.05.2024 з`явився представник відповідача. Розгляду справи у зв`язку з неявкою позивачки відкладено на 27.05.2024 і у цей день судом за клопотанням представника відповідача постановлено оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

У цьому випадку головною передумовою залишення позовної заяви без розгляду є неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача двічі поспіль, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Ласощі» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції вказав, що по справі судові засідання призначалися неодноразово, зокрема на 29.03.2024, 15.04.2024, 01.05.2024 та 27.05.2024 в котрі позивачка не прибула. ОСОБА_2 , який зазначив себе як представник позивачки, перед судовим засіданням 15.04.2024 на електронну адресу суду, направив клопотання про відкладення розгляду справи, але повноважень на представлення інтересів позивачки суду не надав. Розгляд справи було перенесено на 01.05.2024. та на 27.05.2024. В ці дні позивачка до суду також не прибула. Позивачкою подано заявку на отримання електронних повісток в електронній формі, в якій зазначено мобільний номер телефону. Про розгляд справи на 15.04.2024 позивачка була повідомлена 29.03.2024 в приміщенні суду. Судові повістки про виклик до суду на 01.05.2024 та на 27.05.2024 були доставлені позивачці на номер телефону зазначений нею в заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення. При цьому, станом на 27.05.2024 від позивачки не надходила заява про розгляд справи без її участі та не було повідомлено суд про причини неявки в судові засіданні призначені по справі. Будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи з поважних причин позивачем до суду не надавалось. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачки в судове засідання без поважних причин та неповідомлення нею суд про причини неявки.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява №11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , як представник позивачки не зміг з`явитися в судове засідання у зв`язку з участю в судовому засіданні в Івано-Франківському апеляційному суді є безпідставними, оскільки ним належним чином не підтверджено в суді першої інстанції повноваження на представництво інтересів позивачки та здійснення від її імені її процесуальних прав та обов`язків. Матеріали справи не містять передбачені ст. 62 ЦПК України документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_2 як представника позивачки.

Посилання в апеляційній скарзі на повідомлення ОСОБА_2 про перебування ОСОБА_1 за межами України на час розгляду справи та, щосуд першої інстанції залишив позов без розгляду тільки через відсутність позивачки, не визнавши її явку обов`язковою, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо».

З огляду на обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, тривалий строк з часу відкриття провадження у справі до залишення без розгляду позовної заяви та кількість призначених судом судових засідань, не заслуговують на увагупосилання апелянта на порушення права позивачки надати свої доводи та заперечення щодо позову та поданого відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 27 травня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський