Справа № 148/1000/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

представника скаржника адвоката Самара В.О.

представника стягувача адвоката Семка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Томашпіль скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлега Олег Іванович, стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлега О.І., стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця, в якій скаржник просить визнати дії державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлеги О.І. щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 14 596,49 гривень у рамках виконавчого провадження № 74236461 протиправними; зобов`язати державного виконавця Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлегу О.І. закрити виконавче провадження № 74236461 відносно ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована наступним.

18 квітня 2024 року скаржником було отримано рекомендаційний лист від Тульчинського районного ВДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ), я якому знаходилися наступні документи: перерахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно заяви боржника та поданої ним постанови Вінницького апеляційного суду по справі № 146/1555/23 від 08.02.2024 року та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Разом з тим, раніше скаржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 74236461 від 22.02.2024 року разом із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Судовим наказом Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 червня 2023 року вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду 19 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Пізніше рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2023 року у справі № 146/1455/23 припинено з дня пред`явлення позову до суду 26 вересня 2023 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 22 червня 2023 року у справі № 146/870/23.

Однак, як вказує скаржник, в лютому 2024 року стягувач у справі подала до Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду (судового наказу від 22.06.2023), а також наказ Томашпільського районного суду Вінницької області від 22.06.2023 року з метою стягнення на її користь аліментів за минулий період, коли дитина з нею навіть не проживала.

Скаржник вважає, що враховуючи положення ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 22 лютого 2024 року аліменти втратили статус «присуджені», оскільки їх нарахування було припинено постановою Вінницького апеляційного суду від 08.02.2024 року у справі № 146/1455/23 та як наслідок стягувач не дотрималася передбачених законом строків для подання заяви про примусове виконання рішення, тому з даною скаргою він вимушений звернутися до суду.

Представник скаржника адвокат Самар В.О. в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задоволити її в повному обсязі, визнати дії державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлеги О.І. щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 14 596,49 гривень у рамках виконавчого провадження № 74236461 протиправними та зобов`язати державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлегу О.І. закрити виконавче провадження № 74236461 відносно ОСОБА_1 . Зазначив, що стягувачка ОСОБА_2 не дотрималася передбачених законом строків для подання заяви про примусове виконання рішення. Крім того в той період за який державним виконавцем була нарахована ОСОБА_1 заборгованість, дитина проживала разом з ним.

Представник стягувачки адвокат Семко В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки вона є необґрунтованою, а дії державного виконавця Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлеги О.І. щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 14 596,49 гривень у рамках виконавчого провадження № 74236461 є правомірними. Зазначив, що рішення суду яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання.

В.о. начальника Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив на адресу суду заяву, згідно якої скаргу просить розглянути без участі представника відділу.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників процесу, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України може бути подана стороною виконавчого провадження лише, якщо оскаржувані рішення, дія або бездіяльність вчинені виконавцем під час виконання судового рішення, ухваленого судом за нормами ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2024 року, державним виконавцем Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Бешлегою О.І. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 146/870/23 виданого 22.06.2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 22.02.2024 року по виплаті аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно судового наказу № 146/870/23 Томашпільським районним судом Вінницької області від 22.06.2023 року, сукупний розмір заборгованості з 19.06.2023 року по грудень 2023 року становить 28 424, 43 грн.

Відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 листопада 2023 року у цивільній справі № 146/1455/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, припинено з дня пред`явлення позову до суду 26 вересня 2023 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу виданого Томашпільським районним судом Вінницької області 22 червня 2023 року у справі № 146/870/23.

Як видно з розрахунку заборгованості від 04.04.2024 року по виплаті аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно судового наказу № 146/870/23 Томашпільським районним судом Вінницької області від 22.06.2023 року, державним виконавцем було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі заяви боржника та поданої ним постанови Вінницького апеляційного суду по справі № 146/ 1455/23, сукупний розмір перерахованої заборгованості з 19.06.2023 року по 26.09 2023 року становить 14596,49 грн.

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.04.2024 року винесеної державним виконавцем тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Бешлегою О.І., постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід у Філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Укрзалізниця» м. Київ вул. Залізничне Шосе, 56.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Як видно зі скарги скаржник ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії державного виконавця щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В свою чергу стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що державним виконавцем, з часу відкриття виконавчого провадження № 74236461 було здійснено ряд процесуальних дій в рамках норм чинного законодавства, не порушуючи його.

Суд звертає увагу на те, що судовий наказ Томашпільського районного суду від 22.06.2023 року у справі № 146/870/23 набрав законної сили, з позовом про зменшення розміру аліментів, з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами чи з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання боржник ОСОБА_1 не звертався. Рішенням Томашпільського районного суду від 24 листопада 2023 року припинено стягнення аліментів згідно судового наказу від 22.06.2023 року з 26.09.2023 року, тобто з конкретної дати.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Відповідно до розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішення, стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На момент припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 згідно рішення Томашпільського районного суду від 24.11.2023 року, судовий наказ від 22.06.2023 року боржником виконано не було. Заборгованість по сплаті аліментів за період з 19.06.2023 ( дата присудження аліментів за судовим наказом) по 26.09 2023 року (дата припинення стягнення аліментів згідно рішення суду) становить 14596,49 грн. Доказів добровільної сплати аліментів за судовим наказом від 22.06.2023 року ОСОБА_1 не надано. Таким чино на момент припинення стягнення аліментів судовий наказ виконаний не був.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінчення у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак, враховуючи, що стягнення заборгованості по аліментам проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», незалежно від їх припинення, суд доходить до висновку про правомірність дій державного виконавця щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у рамках виконавчого провадження № 74236461, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бешлега Олег Іванович, стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 11 липня 2024 року.

Суддя: О. В. Пилипчук