КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 357/5078/24 Головуючий у суді першої інстанції - Бебешко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої правопорушенням, відповідно до якого просила суд стягнути з відповідача 2 140,80 грн. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди та судові витрати у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 жовтня 2023 року о 15 годині 30 хвилин на спортивному стадіоні за адресою: АДРЕСА_1 , син відповідача - малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знімав штани та спідню білизну з малолітнього сина позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вказаним фактом відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2023 року за ознаками ч.1 ст. 184 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини). Вказаною постановою суду відповідача було звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП було закрито.

26 жовтня 2023 року о 16 годині 15 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_1 відповідач вчинив сварку з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що супроводжувалася криками, погрозами фізичною розправою, нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

За даним фактом відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2023 року за ст. 173 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Після вказаних подій позивач зверталася за медичною допомогою для свого малолітнього сина. 30 жовтня 2023 року в КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» було оглянуто ОСОБА_5 та встановлено діагноз: порушення засинання та підтримання сну (безсоння), рекомендовано останньому консультацію у невролога та психіатра.

Згідно консультативного висновку спеціаліста невролога від 07 листопада 2023 року ОСОБА_5 було встановлено діагноз: невротичні розлади дитячого віку, порушення сну та призначено відповідне лікування: 1) Необут по три рази два місяці; 2) Атаракс по 1/2 таблетки 1 місяць; 3) Алора по 1 таблетці 3 рази 1 місяць; 4) Консультація дитячого психолога; 5) Дотримання режиму дня; 6) Уникання стресових ситуацій; 7) Огляд при наявності скарг.

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста психіатра від 05 березня 2024 року ОСОБА_5 встановлено діагноз: Розлад адаптації, та зазначено, що вперше звернулися до дитячого психіатра 07 листопада 2023 року зі скаргами на підвищену знервованість, плаксивість, порушення сну. Скарги з`явилися в жовтні 2023 року діти кривдили хлопчика (викликали поліцію та один з батьків погрожував матері при дитині). Після чого дитина стала боятися ходити до школи щоб не зустрітися з кривдниками. Був оглянутий клінічним психологом 07 листопада 2023 року, де виявлено високий рівень тривоги, як реакція на стрес. Було призначено лікування: хвойні ванни № 7, ч/д, гліцисед 1 таб 1 раз в день зранку, корекція психолога.

Згідно консультативного заключення лікаря психолога від 06 листопада 2023 року ОСОБА_5 звернувся за направленням сімейного лікар з метою діагностики психоемоційного впливу на дитину кількох психотравмуючих ситуацій. 14 жовтня 2023 року був напад і насильницьке оголення групою старших дітей; 26 жовтня 2023 року батько одного з хлопців нападників перестрів потерпілого, почав погрожувати та обзивати його та його матір з використанням ненормативної лексики. Після погроз з боку дорослого у дитини (зі слів матері) з`явилися ознаки неспокійного сну - скрежет зубами, часті пробудження, кілька разів за ніч відвідування вбиральні. На контакт і розмови про ситуацію з погрозами від дорослого дитина реагує дуже емоційно - плаче, прип`яє контакт, дрижить, пітніє. При проведенні психодіагностики - шкала оцінки Дембо-Рубінштейна - ознаки заниженої оцінки відчуття себе в безпеці, уникання прогулянок на дворі, відчуття небезпеки в школі і по дорозі додому, страх користування маршрутними таксі (через те, що кривдник - водій маршрутного таксі).

За висновком спеціаліста потерпілий ОСОБА_5 , зазнав впливу психотравмуючої події, що значною мірою порушила баланс довіри до оточуючого світу і дорослих, викликала і закріпила відчуття безпорадності і безпомічності, дестабілізувала відчуття власної гідності і значущості, загострила рівень реактивної тривожності, що може негативно вплинути на фізичний і когнітивний розвиток, психічний стан дитини, успішність в навчанні поведінку в майбутньому. Хлопець потребує психологічної реабілітації та корекції психо -емоційного стану та вольової сфери, відновлення достатнього рівня довіри соціуму, формування навички побудови особистих кордонів при взаємодії з іншими людьми. Термін можливого психологічного супроводу - один рік. Як наслідок, відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування, отримане малолітнім сином позивача у сумі 2 140,90 грн. та моральну шкоду в сумі 15 000,00 грн., яка полягає в тому, що дитина перенесла неодноразове нервове потрясіння, стрес, втратила душевний спокій, зазнала публічного приниження, перенесла хвилювання.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 279,87 грн. майнової шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просив апеляційний суд змінити оскаржуване рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в розмірі зменшивши з 10 000 грн до 3 000 грн, посилаючись на наступне.

В доводах апеляційної скарги вказує, що розмір моральної шкоди стягнутий на користь позивача не відповідає вимогам розумності та справедливості її розмір у грошовому виразі є значно завищеним, оскільки жодних доказів перебування на тривалому лікуванні, зміна способу життя позивачки, в підтвердження позовних вимог морального характеру позивачем не надано. Позивачем на підтвердження «емоційних страждань», які довелось перенести та членам родини та витрат пов`язаних з відновленням психологічного стану у матеріалах справи відсутні.

Апелянт вказує, що в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції не встановив та не зазначив наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача.

В апеляційній скарзі також посилається на те, що суд першої інстанції не надав певної та належної уваги наданих позивачем медичним документам, які оформлені з порушенням форми первинної облікової документації, не містять печатки лікаря, кутового штампу закладу охорони здоров`я є дописи на зворотному боці висновків, опис лікарями зазначені у висновках зі слів самої позивачки.

Враховуючи вищевикладене, апелянт просив задовольнити подану апеляційну скаргу.

09 вересня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_3 - адвоката Семенюти Р.А. на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити її без задоволення. Посилаючись на те, що відповідач та її дитина разом двічі заподіяли моральну шкоду малолітній дитині позивача, що підтверджується постановами Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2023 року та 22 січня 2024 року, які набрали законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу також повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким є учнем 4-В класу Білоцерківської гімназії - початкової шкоди № 22 та позитивно характеризується за місцем навчання.

Батько малолітнього ОСОБА_6 мобілізований до лав ЗСУ.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2023 року у справі № 357/13784/23 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення з обмеженням усним зауваженням. Провадження у справі за ч.1 ст. 184 КУпАП закрито. Відповідно до змісту даної постанови, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що призвело до того, що 14 жовтня 2023 року о 15.30 год. на спортивному стадіоні за адресою: АДРЕСА_1 знімав штани та спідню білизну з малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За постановою суду, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року у справі № 357/14718/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУПАП (дрібне хуліганство). ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 26 жовтня 2023 року о 16.15 год. у дворі будинку АДРЕСА_2 , вчинив сварку з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що супроводжувалася криками, погрозами фізичною розправою, нецензурною лайкою, чим порушено громадський порядок та спокій громадян.

30 жовтня 2023 року лікарем педіатром КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 оглянуто ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлено діагноз: Порушення засинання та підтримання сну (безсоння) та цього ж дня видано направлення ОСОБА_5 на консультацію до лікаря-психотерапевта/ лікаря-психолога; консультацію невролога дитячого; консультацію психіатра.

07 листопада 2023 року лікарем консультантом КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» складено консультативний висновок спеціаліста для пацієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з яким останньому встановлено діагноз: Неврологічні розлади дитячого віку, порушення сну та призначено наступні рекомендації: 1) Необут 0,25 по 1 таб. три рази в день, два місяці; 2) Атаракс 25 мг по 1/2 таб. 1 місяць; 3) Алора по 1 таб. 3 рази в день, 1 місяць; 4) Консультація дитячого психолога; 5) Дотримання режиму дня; 6) Уникання стресових ситуацій; 7) Огляд при наявності скарг.

05 березня 2024 року лікарем консультантом Білоцерківської міської лікарні № 4 надано консультаційний висновок спеціаліста пацієнту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено останньому діагноз: Розлад адаптації. Згідно даного висновку, вперше звернулися до дитячого психіатра 07 грудня 2023 року зі скаргами, що став підвищено знервованим, плаксивим, порушився сон. Всі ці скарги з`явилися після того, як в жовтині 2023 року діти кривдили хлопчика (викликали поліцію та один з батьків погрожував матері при дитині). Після чого дитина стала боятися ходити до школи щоб не зустрітися з кривдниками. Звернулися до невролога, який поради в консультацію психіатра. Було проведено обстеження ЕЕГ (від 6.032.24) без патології. Був оглянутий клінічним психологом (7.11.23), де виявлено високий рівень тривоги, як реакція на стрес. Було лікування невролога. Було призначено лікування: хвойні ванни № 7, ч/д, гліцисед 1 таб 1 раз в день зранку, корекція психолога

06 грудня 2023 року надано консультативне заключення спеціаліста лікаря-психолога ОСОБА_8 з приводу психо-емоційного стану потерпілого неповнолітнього ОСОБА_5 за направленням сімейного лікаря з метою діагностики ступеню психо-емоційного впливу на дитину кількох психотравмуючих ситуацій. З анамнезу: 14 жовтня 2023 року був напад і насильницьке оголення групою старших дітей; 26 жовтня 2023 року батько одного з хлопців нападників перестрів потерпілого, почав погрожувати та обзивати його та його матір з використанням ненормативної лексики. Саме після погроз з боку дорослого у дитини (зі слів матері) з`явилися ознаки неспокійного сну - скрежет зубами, часті пробудження, кілька разів за ніч відвідування вбиральні. На контакт і розмови про ситуацію з погрозами від дорослого дитина реагує дуже емоційно - плаче, прип`яє контакт, дрижить, пітніє. При проведенні психодіагностики - шкала оцінки Дембо -Рубінштейна - ознаки заниженої оцінки відчуття себе в безпеці, уникання прогулянок на дворі, відчуття небезпеки в школі і по дорозі додому, страх користування маршрутними таксі (через те, що кривдник - водій маршрутного таксі). За висновком спеціаліста потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазнав впливу психотравмуючої події, що значною мірою порушила баланс довіри до оточуючого світу і дорослих, викликала і закріпила відчуття безпорадності і безпомічності, дестабілізувала відчуття власної гідності і значущості, загострила рівень реактивної тривожності, що може негативно вплинути на фізичний і когнітивний розвиток, психічний стан дитини, успішність в навчанні поведінку в майбутньому. Хлопець потребує психологічної реабілітації та корекції психо -емоційного стану та вольової сфери, відновлення достатнього рівня довіри соціуму, формування навички побудови особистих кордонів при взаємодії з іншими людьми. Термін можливого психологічного супроводу - один рік.

Відповідно до долучених фіскальних чеків: на придбання препаратів Алора та Нообут на суму 366,80 грн. від 14.11.2023; на придбання препаратів Алора , Атаракс , Нообут на суму 543,00 грн. від 02.11.2023; на придбання препаратів Алора та Нообут на суму 370,00 грн. від 07.11.2023; на придбання препарату гліцин форте на суму 231,00 грн. від 07.02.2024; за послуги елеіфтроенцефалограми на суму 630,00 грн. від 06.02.2024.

Згідно довідки КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 3№ від 24 травня 2024 року, ОСОБА_8 працює в даному підприємстві на посаді лікаря-психолога Центру профілактики СНІД/ВІЛ інфекції від 01 серпня 2008 року по теперішній час.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено наступні докази в копіях:

Заява ОСОБА_3 до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про те, що 14 жовтня 2023 року з її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на стадіоні школи № 22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 знущалися, били та знімали штани та спідню білизну;

Пояснення ОСОБА_3 з приводу даної заяви до Білоцерківського РУПГУНП в Київській області;

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 357/13782/23 про притягнення ОСОБА_14 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що призвело до того, що 14 жовтня 2023 року о 15.30 годині, перебуваючи на території Білоцерківської гімназії № 22, малолітній ОСОБА_12 знімав штани та спідню білизну з малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 ;

Довідку до акту огляду МСЕК від 26 грудня 2022 року про встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності за загальним захворюванням;

Характеристику на ОСОБА_1 з ТОВ «Епітранс» від 17 травня 2024 року, згідно з якою останній характеризується з позитивної сторони;

Консультативні висновки щодо стану здоров`я ОСОБА_1 від 12 серпня 2022 року та 23 листопада 2022 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції виходив, що розмір матеріальної шкоди в повному обсязі не доведено та матеріали справи не містять доказів, згідно з якими сину позивачки виписувалося направлення на проведення енцефалограми та доказів призначення медичного препарату гліцин форте, а тому суд вважав виключити ці витрати.

При вирішенні спору в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд врахував, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з тим, що дитина позивача перенесла неодноразове нервове потрясіння, стрес, втратила душевний спокій, зазнала публічного приниження, перенесла хвилювання.

Суд вважав, що заявлений розмір моральної шкоди в сумі 15 000 грн є явно завищеним, тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, стягнув з відповідача на користь позивача 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судове рішення оскаржується лише в частині відшкодування моральної шкоди. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Таким чином, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Так, позивачем по справі було вказано, що вона є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким є учнем 4-В класу Білоцерківської гімназії - початкової шкоди № 22 та позитивно характеризується за місцем навчання.

14 жовтня 2023 року о 15 годині 30 хвилин на спортивному стадіоні за адресою: АДРЕСА_1 , син відповідача - малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знімав штани та спідню білизну з малолітнього сина позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вказаним фактом відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2023 року за ознаками ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини).

Вказаною постановою суду відповідача було звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП було закрито.

26 жовтня 2023 року о 16 годині 15 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_1 відповідач вчинив сварку з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що супроводжувалася криками, погрозами фізичною розправою, нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

За даним фактом відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2023 року за ст. 173 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Після вказаних подій позивач зверталася за медичною допомогою для свого малолітнього сина.

30 жовтня 2023 року в КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» було оглянуто ОСОБА_5 та встановлено діагноз: порушення засинання та підтримання сну (безсоння), рекомендовано останньому консультацію у невролога та психіатра.

Таким чином, судовими рішеннями підтверджується вина відповідача у заподіянні шкоди малолітньому сину позивачки та має причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди, що має наслідком необхідності відшкодування завданої шкоди відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачці за рахунок відповідача моральної шкоди.

ЄСПЛ вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини третьої статті 23 ЦК України).

Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначає суд у рішенні, а не психолог у висновку. Висновок останнього може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань. Проте розмір відповідного відшкодування незалежно від наявності висновку психолога суддя повинен встановити, враховуючи вимоги розумності та справедливості (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 372/1652/18 (провадження № 14-115цс21)).

Суд першої інстанції при ухваленні рішення в цій частині обґрунтовано виходив з того, що з урахуванням встановлених обставин справи, моральна шкода може бути визначена у розмірі 10 000,00 грн.

Колегія судів погоджується із судом першої інстанції в тому, що визначений ним розмір відшкодування є розумним, виваженим і справедливим, відповідає обсягу душевних, фізичних та психологічних страждань, ступеню моральних переживань, яких зазнала позивачка внаслідок неправомірних дій, які вчинив відповідач, не будучи виправданим у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків районного суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 49, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 ,залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв