Справа № 752/9289/24
Провадження №: 2/752/4863/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Митрофанової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - позивач), адреса: 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306 до ОСОБА_1 (далі - відповідач), адреса: АДРЕСА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 539112 від 10.03.2021 у розмірі 206 969,59 грн.

В обгрунтування позову позивач послався на те, що 10 березня 2021 року між позичальником ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 539112, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 62 500,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10 березня 2024 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору кредиту.

Пунктом 1.5. договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних.

Як вказано у позовній заяві, товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору.

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором споживчого кредиту № 539112 від 10 березня 2021 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та позичальником, яким є відповідач у справі.

10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 539112 від 10 березня 2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 08 квітня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 206 969,59 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 62 172,99 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 91 804,78 грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту 52 991,82 грн.

Зважаючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення суми заборгованості за договором не виконує у добровільному порядку, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та доданими до неї копіями документів направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2021 року між Товариствмо з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 539112 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 62 500,00 грн, зі сплатою процентів, строком на 1096 днів, термін повернення 10 березня 2024 року.

Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит видається в сумі 50 000,00 грн на користь споживача, а решта 12 500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до пункту 3.5 договору.

Пунктом 1.5.договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою,а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно)-25%в день(9125%річних);за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту-85%річних.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів до договору.

10 березеня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» перерахувало ОСОБА_1 кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується платіжною інструкцією № 4758.

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до якого Товриство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі, за договором № 539112 про надання споживчого кредиту від 10 березня 2021 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 , сплативши на користь останнього загальну суму 1 426 646,32 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 306360000 від 29 листопада 2021 року, з яких 94 615, 34 грн за договором № 539112 від 10 березня 2021 року.

10 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі, за договором № 539112 про надання споживчого кредиту від 10 березня 2021 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

Враховуючи наявну у відповідача заборгованість, яка не погаше останнім в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (даді - ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно достатті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другоїстатті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до пункту 1.3. договору № 539112 про надання споживчого кредиту від 10 березня 2021 року, сума кредиту складає 62 500,00 грн. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 10 березня 2024 року (включно) (пункт 1.4. договору).

Пунктом 1.5. договору передбачено тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 50 000,00 грн за реквізитами НОМЕР_1 в АТ «Банк «Форвард» або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або реквізитами платіжної картки, дані яких споживач надав товариству; у розмірі 12 500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до пункту 3.5. договору (пункт 2.1. договору).

Частиною першою статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України).

Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Оскільки, зі змісту договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26 листопаада 2021 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» вбачається, що за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (пункт 2.3. договору факторингу № 26-11/20213).

За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (пункт 2.4. договору факторингу № 26-11/2021/13).

Укладанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, а також гарантує, що строк платежу за рахунками за договорами про надання фінансових послуг настав (підпункт «в» пункту 3.1. договору факторингу № 26-11/2021/13).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021/13, що є додатком № 3 клієнт відступив факторові право вимоги заборгованості до боржників клієнта на умовах передбачених договором факторингу № 26-11/2021/13 від 26 листопада 2021 року, згідно наступного реєстру, в т.ч. до - ОСОБА_1 загальна сума заборгованості 94 615,34 грн.

Наведене в сукупності свідчить, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», а останній в свою чергу передав Товариству з обмеженою відповіідальністю «Коллект центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 виключно в частині заборгованості на суму 94 615,34 грн, яка складається з 62 172,99 грн боргу по тілу кредиту та 32 442,35 грн боргу по процентам за користування кредитом.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, зокрема, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором № 539112 про надання споживчого кредиту від 10 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 у розмірі 94 615,34 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн, суд виходить з такого.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, судом встановлено, що 02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (адвокатське об`єднання) укладено договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги (далі - Договір), предметом якого є надання юридичної допомоги клієнту на в обсязі і на умовах, передбачених договором.

У розділі 4 цього договору визначено порядок здійснення розрахунків, зокрема, у пункті 4.1 Договору зазначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Згідно з наданою суду копією заявки на надання юридичної допомоги № 141 від 01 березня 2024 року, адвокатським об`єднанням та позивачем погоджено надання таких послуг:

- надання усної консультації з вивченням документів, кількість часу - 2 години, вартість 4 000,00 грн;

- підготовка пропозицій, кількість часу - 3 години, вартість 6 000,00 грн;

- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Голосіївський районний суд міста Києва, кількість часу - 5 годин, вартість 15 000,00 грн.

Вказані у заявці юридичні послуги, як вбачається з акта № 4 про надання юридичної допомоги від 08 березня 2024 року були надані позивачу адвокатським об`єднанням та сплачені згідно платіжної інструкції № від 15 березня 2024 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За таких підстав, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 11 427,50 грн (25 000 грн*45,71% (розмір задоволених позовних вимог), як відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 1 419,09 грн (3 104,54 грн*45,71%(розмір задоволених позовних вимог)).

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» суму заборгованості по договору № 539112 про надання споживчого кредиту від 10 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 у розмірі 94 615,34 грн (дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 34 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» понесені ним витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 11 427,50 грн (одинадцять тисяч чотириста двадцять сім гривень 50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 419,09 грн (одна тисяча чотириста дев`ятнадцять гривень 09 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

1. Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр», адреса: 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, ;

2. Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.О. Митрофанова