Справа № 331/3055/24
Провадження № 2/331/1783/2024
15 липня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Мироненко О.В.
представника позивача- ОСОБА_2
представника третьої особи Запорізької обласної ради- Бурми С.І.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Комунального закладу «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради, треті особи: Запорізька обласна рада, Запорізька обласна військова адміністрація про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 р., зокрема, поновлено на роботі на посаді в.о. директора КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» ЗОР; стягнуто з КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» ЗОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 853 142,22 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2023 р. рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 р. скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 319 566,60 грн., в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на роботі рішення суду залишено без змін.
Отже, 21.12.2023 набрало законної сили рішення суду про поновлення позивача на посаді, яким було преюдиційно встановлено, що позивача було звільнено з посади в.о. директора Закладу без законної підстави.
Незважаючи на це, рішення суду Запорізькою обласною радою не було виконано.
30 березня 2024 року набрала чинності постанова Верховної Ради України «Про здійснення Запорізькою обласною військовою адміністрацією, начальником Запорізької обласної військової адміністрації повноважень, передбачених частиною третьою статті 10 та частиною третьою статті 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"» від 21 березня 2024 року № 3625-IX. Пунктом 1 наведеної вище постанови визначено, що на період дії воєнного стану в Україні та протягом 30 днів після його припинення чи скасування Запорізька обласна військова адміністрація, начальник Запорізької обласної військової адміністрації, крім повноважень, віднесених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" до компетенції обласної військової адміністрації, начальника обласної військової адміністрації, здійснюють також повноваження, передбачені частиною третьою статті 10 та частиною третьою статті 15 зазначеного Закону. Норма ч. 3 ст. 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" включає в себе, зокрема, таке повноваження: "5) управління об`єктами спільної власності територіальних громад таких району та/або області здійснюється начальником відповідної районної та/або обласної військової адміністрації".
Норма ч. 3 ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" включає в себе, зокрема, таке повноваження: "2) здійснення управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (крім вирішення питань відчуження, у тому числі шляхом приватизації, таких об`єктів); призначення і звільнення їх керівників".
Пунктом 1 Указу Президента України № 68/2022 від 24 лютого 2022 року було утворено, зокрема, Запорізьку обласну військову адміністрацію. В цьому ж пункті указу зазначено, що у зв`язку з утворенням військових адміністрацій, зазначених у цій статті, обласні (...) державні адміністрації та голови цих адміністрацій набувають статусу відповідних військових адміністрацій та начальників цих військових адміністрацій.
Отже, на підставі постанови Верховної Ради України від 21 березня 2024 року № 3625-IX, починаючи з 30 березня 2024 року, суб`єктом, який зобов`язаний поновити права позивача шляхом поновлення його на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора Закладу є Запорізька обласна військова адміністрація.
Однак, з 30 березня по 05 травня 2024 року Запорізька обласна військова адміністрація також не виконувала рішення суду про поновлення на роботі.
Лише 06 травня 2024 року розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації, начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 06.05.2024 41-ор-к було поновлено позивача на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора Закладу з дати видання цього розпорядження, тобто з 06.05.2024. Отже, в період з 19.07.2023 по 05.05.2024 тривала затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2024 року по справі відкрите провадження. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
28 травня 2024 року від Запорізької обласної ради надійшли пояснення на позов, в яких зазначено,що головою Запорізької обласної ради вчинялися всі дії в межах наданих повноважень, направлені на виконання Запорізькою обласною радою рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 у справі № 331/5612/21. Крім того, розпорядженням голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації від 06.05.2024№ 41-ор-к ОСОБА_1 було поновлено на посаді виконуючого обов`язки директора Закладу з дня видання цього розпорядження .Отже, з урахуванням нових обставин було вжито всіх можливих заходів задля виконання вищевказаних судових рішень в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Закладу.
У вступному слові позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.
Представник відповідача , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився , про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність представника відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи з ухваленням по справі заочного рішення.
Представник третьої особи Запорізької обласної ради Бурма С.І. у вступному слові підтримав надані суду пояснення, рішення просив ухвалити з урахуванням наданих пояснень відповідно до вимог чинного законодавства.
Представник Запорізької обласної військової адміністрації, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився , про причини неявки суд не повідомив, пояснення на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність.
Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав.
За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 року по справі № 331/5612/21 позов ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради, КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» ЗОР, треті особи голова Запорізької обласної ради Жук О.Ю., ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення Запорізької обласної ради від 07.10.2021 № 70 «Про призначення переможців конкурсних доборів на посади керівників комунальних закладів, що є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області у галузі культури та укладення з ними контрактів», крім тієї частини рішення, яка стосується комунального закладу «Запорізький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. В.Г. Магара» Запорізької обласної ради; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради; стягнуто з КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 853 142,22 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2023 року по справі № 331/5612/21 рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023року у цій справі скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийнято в цій частині нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради, КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради, треті особи: голова Запорізької обласної ради Жук О.Ю., ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; стягнуто з КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» ЗОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 319 566,60 грн. В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Запорізької обласної ради, КЗ «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» ЗОР, треті особи: голова Запорізької обласної ради Жук О.Ю., ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на роботі рішення суду залишено без змін.
Крім того, судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року по справі № 331/223/24, яке набрало законної сили, стягнуто з Комунального закладу «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за 162 робочих дні затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 19.07.2023 року по 29.02.2024 року в розмірі 125 047 гривень 80 копійок.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно із ч. 2 ст. 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника виконується негайно.
Аналогічне положення міститься також у ч. 8 ст. 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
В постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 760/9521/15-ц зазначено, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.
Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
Судом встановлено, що лише 06 травня 2024 року розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації, начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 06.05.2024 41-ор-к було поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора Закладу з дати видання цього розпорядження, тобто з 06.05.2024.
Отже, в період з 19.07.2023 по 05.05.2024 тривала затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі.
У відповідності до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.
Оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2023 року в справі № 331/5612/21, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2023 року залишено без змін в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, підлягає негайному виконанню, однак було виконано 06.05.2024 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі в межах заявлених позовних вимог з 01.03.2024 по 05.05.2024.
Так, постановою Запорізького апеляційного суду від 21.12.2023 у справі № 331/5612/21 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 визначена в розмірі 771,90 грн. Ці обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді цієї справи в силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, суд вважає його обґрунтованим.
За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Комунального закладу «Василівський історико-архітектурний музей-заповідник «Садиба Попова» Запорізької обласної ради, треті особи: Запорізька обласна рада, Запорізька обласна військова адміністрація про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 16 липня 2024 року.

Суддя: О. Є. Жукова