Житомирський апеляційний суд
Справа №286/5242/23 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 70 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 286/5242/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року, ухваленого під головуванням судді Кулініча Л.В. у м. Овручі

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку з навчанням у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання - 30.06.2027.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що на даний час є повнолітнім і навчається у Національному університеті біоресурсів і природокористування України на контрактній основі. Освітній ступень «Бакалавр», спеціальність «Фізична культура і спорт». Початок навчання 14.08.2023р., завершення навчання 30.06.2027р. Стипендію не отримує. Позивач навчається на денній формі навчання, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, проживає у гуртожитку та перебуває на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. ОСОБА_2 офіційно працює та має можливість надавати грошову допомогу у зв`язку з навчанням сина, тому позов просив задовольнити.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у зв`язку з навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 21.12.2023 року і до досягнення ним 23-х років, але не більше строку навчання 30.06.2027 року.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, просить його змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що має трьох дітей, на яких згідно судового наказу виданого Овруцьким районним судом 15 травня 2023 року стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до наказу № 44 від 09 лютого 2023 року заявника зараховано до списків

особового складу військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу за мобілізацією. Розглядаючи справу та встановивши, що відповідач проходить військову службу, суд відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов?язаний був зупинити провадження по справі, однак розглянув справу за його відсутності. Про існування оскаржуваного рішення суду йому стало відомо 07 вересня 2024 року, коли отримав грошове забезпечення не в повному обсязі. Зазначав, що загальний розмір аліментів, що стягується з нього, перевищує 50 відсотків доходу. Зауважував, що згоден сплачувати аліменти та допомагати дитині в межах наявного доходу в розмірі 1/6 частини, як це було до повноліття сина. Крім того вказував, що син за наявності в батька посвідчення учасника бойових дій має право навчатися на безоплатній основі за рахунок державного бюджету та має пільги на оплату проживання в гуртожитку.

27.10.2024 на адресу Житомирського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій зазначено, що апеляційну скаргу батька визнає, не заперечує проти задоволення скарги та стягнення на його користь аліментів в розмірі 1/6 частки доходу батька.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як передбачено п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки №1284-23 від 17.10.2023 року Національного університету біоресурсів і природокористування України, ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денної форми навчання на гуманітарно педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Термін навчання з 14.08.2023 по 30.06.2027 року. Не отримує академічну стипендію (а.с.9).

Копіями квитанцій банку підтверджується, що за навчання позивача за семестр ОСОБА_3 сплатила 11385,00 грн., а за проживання в гуртожитку ОСОБА_1 сплатив 8000 грн. (а.с.7,8).

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

Згідно судового наказу Овруцького районного суду від 15 травня 2023 року суд вирішив стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2023 року і до досягнення ними повноліття (а.с.13).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вказав, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, повнолітній син відповідача навчається та потребує матеріальної допомоги, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у заявленому розмірі.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, суд першої інстанції не встановив наявності обставин, які б перешкоджали у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина.

Встановивши, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання на контрактній основі, на гуманітарно педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін навчання з 14.08.2023 по 30.06.2027 року, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 , який є працездатною особою, має можливість надавати сину таку допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

Проте, визначаючи розмір аліментів в 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача суд першої інстанції не звернув увагу на наступне.

Так, при визначенні розміру аліментів необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших осіб, стан його здоров`я, рівність батьків по утриманню дітей, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що у відповідача на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яких стягуються аліменти відповідно до судового наказу (а.с.13 ).

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання на денній формі за кошти фізичних осіб, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, стягнення з ОСОБА_2 аліментів на двох неповнолітніх дітей за судовим наказом в справі 286/1018/23, визнання апеляційної скарги позивачем, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вище наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Малозначними, зокрема, є справи, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 05 лютого 2024 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді