Провадження № 2/127/2036/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Воробйова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Помешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «ВМТЕ». Відповідачі, порушуючи умови п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в період з 01.03.2021 року по 31.12.2023 року включно заборгували за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води 34447,76 грн., що змусило позивача звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачами відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Так, на виконання вимог ухвали суду, у визначений судом строк, відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було надіслано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вони не погоджуються з викладеними у позові вимогами та просили суд відмовити у задоволенні позову, з підстав того, що, на думку відповідачів, ні в позові, ні в доданих до нього розрахунках, ні в договорі, позивачем не вказано структуру формування тарифів на відповідні послуги та детального розрахунку розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку, які він зазначив визначаючи суму заборгованості. Відповідачі посилаються на те, що плата здійснювалась із зазначенням точного періоду оплати, що зафіксовано у відповідних квитанціях та платіжних інструкціях про оплату. З огляду на невідповідність і необґрунтованість вимог позивача, судовий наказ, який виданий від 20.03.2024 року у справі №127/8011/24 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, було скасовано за відсутності підстав.

Позивач скористався своїм правом та надіслав суду письмові пояснення на відзив в яких зазначив, що із оборотної відомості за період з березня 2021 року по грудень 2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що додається до цих письмових пояснень, вбачається, що станом на 01.03.2021 року заборгованість відповідачів за централізоване теплопостачання складала 13025,27 грн. Протягом спірного періоду (з 01.03.2021 року по 31.12.2023 року) відповідачі сплатили на рахунок позивача кошти в загальній сумі 15748,97 грн. Керуючись пунктом 3.4. договору приєднання, здійснені відповідачами платежі в сумі 13025,27 грн. позивач зарахував в рахунок погашення заборгованості за централізоване теплопостачання за минулий період, тобто до березня 2021 року. У зв`язку з чим до позовної заяви додано оборотну відомість за період з березня 2021 року по грудень 2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 з обнуленим сальдо на початок березня 2021 року, згідно з якою заборгованість за централізоване теплопостачання складає 29074,36 грн.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 638, ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 року №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 року №1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1023).

Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі під АДРЕСА_2 (а.с. 17-22) та забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (а.с. 5).

Порушуючи п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем за період з 01.03.2021 року по 31.12.2023 року включно в сумі 34447,76 грн., з яких: 29074,36 грн. сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води; 4283,75 грн. сума втрат від інфляції; 1089,65 грн 3% річних від простроченої суми заборгованості (а.с. 6).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було запропоновано населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, опублікувавши на веб-сайті підприємства ці договора (а.с. 7, 8). Після вказаної публікації вважається, що договора укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем фізичною особою.

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц).

Однак, незважаючи на те, що між сторонами не було укладено письмового договору про надання житлово-комунальних послуг, суд вважає, що між ними склались фактичні правові відносини, оскільки відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження дії усної угоди оформляється квитанцією (розрахунковим документом).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу житлово-комунальної послуги є розрахункова квитанція.

Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується із ч. 2 ст. 68 ЖК УРСР, квартирна плата та плата за комунальні послуги нараховується та вноситься щомісячно.

За змістом ч. 1 ст. 9 вказаного вище Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Суд не приймає до уваги твердження відповідачів у заперечення позовних вимог з огляду на те, що вони за своїм змістом є припущеннями, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, вони спростовуються наданими позивачем письмовими поясненнями на відзив відповідачів та наданими позивачем доказами на підтвердження обставин викладених у позові, що містяться у матеріалах справи, зокрема: оборотними відомостями за період з 01.03.2021 року по 31.12.2023 року включно з розрахунком суми заборгованності відповідачів за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; відповідю позивача за №22/2 на запит інформації ОСОБА_2 від 01.04.2024 року; розрахунком фактичної вартості послуги з постачання теплової енергії та іншими матеріалами справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідачі в добровільному порядку не розраховуються з підприємством за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід в рівних частинах стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 5, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.03.2021 року по 31.12.2023 року включно в розмірі 34447,76 грн. (тридцять чотири тисячі чотириста сорок сім гривень 76 коп.).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: 21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13, номер рахунку НОМЕР_3 в АБ «УКРГАЗБАНК», .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення суду складений 10.07.2024 року.

Суддя: