Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Федорова А.В.,

Справа № 521/13242/22

Провадження № 2/521/242/24

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3

Представник - ОСОБА_4

Відповідач - ОСОБА_5

Представник - ОСОБА_24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості для одержання права на спадкування, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 , за яким просить суд: - встановити факт того, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад п`ять років до дня його смерті; - змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - надати ОСОБА_1 право на спадкування після смерті ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у першій черзі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що було складено актовий запис за № 12190 та про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Організацією поховання ОСОБА_6 , займалася позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Договором-замовленням від 01 жовтня 2021 року.

ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 понад 20 років. Вони вели спільне господарство, робили ремонт в кімнаті, в якій проживали разом та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оплачували комунальні платежі за кімнату.

ОСОБА_6 був дуже хворою людиною, неодноразово проходив лікування в стаціонарі, а саме: з 29.06.2008 р. по 10.07.2008 р. проходив лікування в Дорожній лікарні Одеської залізниці, в хірургічному відділенні; з 10.06.2010 р. по 06.07.2010 року проходив лікування в кардіологічному відділенні міської лікарні № 3; з 30.08.2010 р. по 09.09.2010 р. проходив лікування в міській лікарні № 3; з 19.10.2012 р. по 31.10.2012 р. проходив лікування в кардіологічному відділенні КУ «Міська лікарня № 3»; з 23.01.2013 р. по 06.02.2013 р. проходив лікування в кардіологічному відділенні КУ «Міська лікарня № 3»; з 07.08.2013 р. по 21.08.203 р. проходив лікування в КУ «Міська лікарня № 3 ім. професора Л.Й. Алейнікової »; з 29.10.2013 р. проходив лікування в КУ «Міська лікарня № 3 ім. професора Л.Й. Алейнікової »; з 21.05.2018 р. по 01.06.2018 р. проходив лікування в КУ «Міська лікарня № 3 ім. професора Л.Й. Алейнікової ; з 30.01.2017 р. по 13.02.2017 р. проходив лікування в першому хірургічному відділенні ОНМедУ; з 21.03.2019 р. по 29.03.2019 р. проходив лікування в КУ «Міська лікарня № 3 ім. професора Л.Й. Алейнікової».

ОСОБА_1 піклувалася про ОСОБА_6 , купувала ліки, готовила їжу, прала, вбирала, та виконувала всі обов`язки, які притаманні члену сім`ї.

Вважаючи себе спадкоємцем, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона більше ніж 5 років проживала зі спадкодавцем однією сім`єю.

Державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ворсуляк А.М. 23 серпня 2022 року було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено позивачу право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад 5 років та зміну черговості на спадкування.

Позивач вважає, що про утворення нею зі спадкодавцем сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й те, що вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. ін.

Іншим спадкоємцем ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_3 , яка також подала заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач вважає, що оскільки вона, ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 проживання однією сім`єю, позивач утримувала його, оскільки він часто хворів, і як спадкоємець четвертої черги, вона має право на спадкування на рівні зі спадкоємцями першої черги.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позов залишити без задоволення, посилаючись на таке.

ОСОБА_1 звертається до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю посилаючись на те, що встановлення такого факту необхідно для вирішення її спадкових прав після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте ОСОБА_1 не може претендувати на спадщину, оскільки її після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_3 - спадкоємець за законом першої черги.

Ч. 2 ст. 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування зазначеного порядку з урахуванням вимог ЦПК України вимагає доведення позивачем таких юридичних фактів: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження: прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Як зазначається в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Наведений перелік підстав для зміни черговості одержання права на спадкування в судовому порядку є виключним та не підлягає розширеному тлумаченню. Відсутність хоча б одного з них матиме наслідком застосування загального порядку черговості спадкування. Причому сам по собі факт проживання із спадкодавцем протягом тривалого часу і взаємна турботі осіб, які проживають разом, не може змінити черговість одержання права на спадкування в судовому порядку.

Позивачем до суду надано у якості доказів медичну документацію відносно ОСОБА_6 .

Аналіз медичної документації ОСОБА_6 в період з 29.06.2008 р. по 21,03.2019 р. дозволяє зробити такий висновок: хворий страждав рядом хронічних захворювань, з приводу яких неодноразово лікувався в умовах стаціонару. Дані захворювання виникли через вік спадкодавця і з часом прогресували, хоча з 2010 року по 2019 рік гіпертонічна хвороба так і залишилася у стадії ГБ2 ап.А. У 2018 році йому встановлена 3 група інвалідності, яка була підтверджена у 2019 р. Наявність перелічених вище захворювань не привела не тільки до необхідності стороннього догляду, а навіть до втрати працездатності, про що свідчить наявність 3 групи інвалідності.

Відповідно до наявної медичної документації ОСОБА_6 не потребував здійснення над ним опіки, а тому не можна вважати його таким, що перебував у безпорадному стані лише в силу функціонального порушенні в організмі, зумовленого зазначеними захворюваннями. Сама ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи. В матеріалах справи є довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10ААВ №800411, дата огляду 16.05.2016 року повторно, безстроково на ім`я ОСОБА_1 .

Тобто позивачем не надано до суду доказів, що спадкоємець перебував у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги та вона здійснювала матеріальне забезпечення спадкодавця.

За таких обставин відсутні будь-які, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК України, підстави для одержання ОСОБА_1 права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги.

27.06.2023 року відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника надала пояснення, за яким вказала, що позивач ОСОБА_1 не може бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому що перебувала в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_8 . Шлюб між ними було зареєстровано у 22.11.1990 р., а розірвано рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.02.2022 року. Тобто, на час звернення до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміни черговості на отримання спадщини, позивач перебувала в шлюбі з іншою особою.

Відповідач ОСОБА_5 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позов залишити без задоволення, посилаючись на таке.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, у серпні 2006 року.

ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18.11.2021 року.

ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що було складено актовий запис за № 12190 та про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У встановлений законом строк та порядок 08.12.2021 року ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

08.02.2022 р. ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

23.08.2022 р. ОСОБА_1 також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса була заведена спадкова справа № 721 с/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

При вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала до суду докази хвороби померлого ОСОБА_6 .

Проте, зазначені докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 , тривалий час здійснювала опіку над спадкодавцем ОСОБА_6 , тобто надавала йому нематеріальні послуги (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами) та матеріально забезпечувала ОСОБА_6 , а також не свідчать про знаходження ОСОБА_6 , тривалий час у безпорадному стані.

У період з часу останньої госпіталізації, а саме з 29.03.2019 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні докази наявності тяжкої хвороби у ОСОБА_6 , а отже і відсутні докази того, що ОСОБА_6 у останні два роки перебував у безпорадному стані, тобто у стані, під час якого він був неспроможній самостійно забезпечувати свої потреби.

Так, ОСОБА_6 , який помер у віці 66 років, був похилого (за даними Класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я людей). Проте, позивачем не доведено, що у зв`язку з похилим віком він потребував опіки і не міг самостійно обслуговувати себе.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18-ц (провадження № 61-820св20), від 27 серпня 2020 року в справі № 266/2391/16 (провадження № 61-1300св20), від 18 лютого 2019 року в справі № 569/18047/17-ц (провадження № 61 -40302св18).

Відповідач вважає, що відсутні підстави для зміни черговості спадкування за законом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року зобов`язано Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Одеса) Ворсуляк Асю Миколаївну (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд 19-Б) надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідача ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року витребовано з Державного закладу «Дорожня лікарня» ДП «Одеська залізниця» (м. Одеса, вул. Шклярука, 4-А) належним чином завірену копію історії хвороби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період перебування в стаціонарі з 29.06.2008 р. по 10.07.2008 р.; витребовано з Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 3 імені професора Л.Й.Алейнікової» Одеської міської ради (м. Одеса, бульвар Лідерсівський, б. 11) належним чином завірені копії історії хвороб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за періоди перебування в стаціонарі: з 10.06.2010 р. по 06.07.2010 р.; з 30.08.2010 р. по 09.09.2010 р.; з 19.10.2012 р. по 31.10.2012 р.; з 23.01.2013 р. по 06.02.2013 р.; 07.08.2013 р. по 21.08.2013 р.; з 29.10.2014 р.; з 21.05.2018 р. по 01.06.2018 р.; з 21.03.2019 р. по 29.03. 2019 р.; витребовано з Одеської міської ради інформацію стосовного передання медичного архіву Комунальної установи «Міська клінічна лікарня № 3 імені професора Л.Й.Алейнікової» Одеської міської ради.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2024 року по справі призначена посмертна судово-медична експертизу, виконання якої доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» з таких питань: - Чи міг ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням у нього хвороб та стану здоров`я самостійно забезпечувати умови свого життя ? - Чи потребував ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням наявних у нього хвороб стороннього догляду ?

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Учасники справи надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. На своїх позиціях наполягали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , про що було складено актовий запис за № 12190 та про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 8, т. 1).

Державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса була заведена спадкова справа № 721 с/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Згідно наданих матеріалів спадкової справи до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися три особи.

ІНФОРМАЦІЯ_6 сестра померлого ОСОБА_5 (відповідач по справі), як спадкоємець другої черги (а. с. 57, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_7 дочка померлого ОСОБА_3 (відповідач по справі), як спадкоємець першої черги (а. с. 58, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 , як особа, що проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а. с. 59, т. 1).

Державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ворсуляк А.М. 23 серпня 2022 року було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено позивачу ОСОБА_1 право на звернення до суду з вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад 5 років та зміну черговості на спадкування.

Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

До спадкоємців четвертої черги належать як жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, так й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю суд бере до уваги такі обставини: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази).

За постановою Верховного Суду від 19.08.2019 р. у справі № 588/350/15 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Також, належними доказами спільного проживання є документи, довідки про реєстрацію, свідоцтва про народження дітей, фотографії, листи тощо, що підтверджує факт ведення спільного господарства. Факт спільного відпочинку, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 755/18012/16-ц для застосування положень статті 1264 ЦК України умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Представник позивача і в позовній заяві, і в судовому засіданні у вступному слові особливо зазначила, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не проживали як чоловік та жінка без шлюбу, а проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 (сестра померлого ОСОБА_6 ), ОСОБА_11 (сусідка позивача ОСОБА_1 ), ОСОБА_12 (сусідка позивача ОСОБА_1 ) повідомили суд про таке.

Свідок: ОСОБА_10 . Померлий це брат свідка. Свідок стверджує, що ОСОБА_13 жила разом з ОСОБА_14 , проживали в одній квартирі. У 2001 році ОСОБА_13 переїхала до ОСОБА_15 та доглядала за ним. Брат хворів. В нього була інвалідність. ОСОБА_16 допомагала йому, лікувала його. ОСОБА_16 допомагала померлому: прибирання, прання, готування. ОСОБА_16 просто проживала разом з ОСОБА_14 в одній кімнаті. ОСОБА_17 племінниця свідка та донька померлого, до батька не приходила та не допомагала батькові, коли той хворів. ОСОБА_16 з померлим робили ремонт, купували побутову техніку. ОСОБА_18 отримував по інвалідності гроші, а ОСОБА_16 отримувала гроші за пай землі, який належав померлому, окрім цього, ОСОБА_16 працювала. В них був спільний бюджет. Свідку відомо, що ОСОБА_16 була у шлюбі. Померлий та ОСОБА_16 не хотіли одружуватись. За 5 років до смерті ОСОБА_18 вже не ходив далеко.

Свідок: ОСОБА_11 . Сусідка померлого та ОСОБА_16 . ОСОБА_19 знайома років 40, була його сусідкою. ОСОБА_16 поселилась, як квартирант, а потім вони з ОСОБА_14 почали жити, як сім`я. ОСОБА_18 працював, а ОСОБА_16 прибирала, готувала. Померлий хворів. ОСОБА_16 допомагала йому, возила по лікарнях. ОСОБА_14 не був лежачим, проте ОСОБА_16 надавала йому медичний догляд. ОСОБА_14 міг себе обслуговувати. ОСОБА_16 прибирала, готувала. ОСОБА_14 не міг самостійно жити. Донька приходила до батька, проте не знає, чи допомагала вона померлому. Свідок не знає який був бюджет. Свідок не знає, що ОСОБА_16 була у шлюбі. ОСОБА_14 працював на залізній дорозі, працював до кінця життя. ОСОБА_20 працювала двірником в церкві на ОСОБА_21 площі.

Свідок: ОСОБА_12 . Сусідка померлого та ОСОБА_16 . Коли свідка у 2002 році поселили в гуртожиток, то ОСОБА_16 вже жила з ОСОБА_22 . ОСОБА_18 з 2002 року працював тимчасово. Він був у списках, як пенсіонер - інвалід. ОСОБА_16 та ОСОБА_14 проживали в одній кімнаті. Господарство разом не вели, проте поставили вікно та купили пральну машину разом. ОСОБА_16 все робила сама, діти не приходили. ОСОБА_14 сам нічого не робив, не виходив за ворота, самостійно себе обслуговувати не міг. Потребував допомоги, не міг жити сам. Донька не допомагала ОСОБА_23 ніколи. ОСОБА_16 за свої гроші годувала померлого. Пенсії ОСОБА_14 не вистачало навіть на лікарню. ОСОБА_16 працювала, мала невеликий дохід. ОСОБА_14 писав заяви на отримання матеріальної допомоги. Чула, що в нього є земельні ділянки, проте куди йшли гроші вона не знає, певно, на вікна та пральну машину. В 55 років остаточно пішов на пенсію (зі слів свідка). ОСОБА_13 не була зареєстрована у гуртожитку.

За наданими до суду доказами ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, село Новоселівка (а. с. 50, 59-62).

ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 66).

З огляду на надалі стороною позивача докази, оцінивши свідчення свідків, які носять суперечливий характер, суд дійшов висновку, що на підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 позивач не надала достатніх доказів в розумінні ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України: спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2022 р. у справі № 542/1648/19 лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо зміни черговості спадкування.

Частиною другою статті 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За Висновком експерта № 99 від 05.04.2024 року КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» надані такі висновки:

1. Чи міг ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням у нього хвороб та стану здоров`я самостійно забезпечувати умови свого життя ?

ОСОБА_6 , 1955 року народження, за життя страждав на захворювання: з 1993 року - ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія ЗФК. РЧА 2013 - усунення пароксизмальної надшлуночкової тахікардії. Гіпертонічна хвороба 2ст, 2 ст, ризик 4. Гіпертензивне серце. Періодичні гіпертонічні кризи. Серцева недостатність 2а, ФК 3. Повна блокада правої ножки пучка Гіса (порушення електропроводимості серця). Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, варикозна хвороба, хронічний панкреатит, сольовий діатез. В 2017 році переніс оперативне лікування з приводу пахових гриж. Хворий ОСОБА_6 за життя був визнаний інвалідом 3-ї групи.

Згідно даним медичних документів ОСОБА_6 за весь згаданий час перебував в свідомості, був орієнтований у просторі та часі, самостійно пересувався, періодично проходив курси стаціонарного лікування та міг самостійно обслуговувати себе.

2. Чи потребував ОСОБА_6 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням наявних у нього хвороб стороннього догляду»?

Не виключається, що на період стаціонарних лікувань (періодичні стаціонарні лікування з 2010 р. по 2021 р.) ОСОБА_6 потребував стороннього догляду, а у періоди ремісії (при відсутності загострень хвороб) наявні захворювання не потребували стороннього догляду.

Таким чином, суд із урахуванням наведених норм матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши письмові докази, показання свідків та пояснення учасників справи, дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_6 протягом п`яти років на момент відкриття спадщини, оскільки відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не носили характер сімейних, а вказані особи не були пов`язані спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

За викладених обставин суд має відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості для одержання права на спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. К. Гуревський

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса реєстрації: Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Новоселівка).

Відповідач - ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Відповідач - ОСОБА_5 (РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Рішення суду в повному обсязі складено 25 листопада 2024 року.