ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сілкіна Марина Володимирівна, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року, яке ухвалено суддею Юзефовичем І.О.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 вересня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

Позовна заява обґрунтована тим, що судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_2 .

За рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року шлюб з ОСОБА_2 розірвано.

Також, за рішенням суду з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_5 .

Таким чином, позивач за двома рішеннями суду зобов`язаний сплачувати 1/4 та 1/6 = 5/12 від доходу за двома виконавчими провадженнями.

Аліменти, що стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 більші ніж аліменти, які сплачуються на утримання старшої доньки ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 була обізнана в тому, що позивач вже сплачує аліменти на першу дитину від першого шлюбу, але це не завадило їй подати на стягнення аліментів в розмірі 1/4, а не 1/6 частини доходу позивача, що суперечить нормам закону.

Крім того, позивачу фактично не залишається необхідного мінімуму для задоволення власних потреб проживання.

Позивач не має у володінні транспортних засобів, будь-якої нерухомості. Позивачу доводиться сплачувати його частину комунальних витрат на утримання житла у квартирі, де він зареєстрований.

Тому, позивач просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовлено.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднесено на його рахунок.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів та постановити нове рішення, яким змінити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/4 частини усіх видів доходу на 1/6 частину з усіх видів доходу до повноліття дитини, оскільки, рішення суду не відповідає нормам матеріального права, фактичним обставинам справи та є не справедливим.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовим наказом Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_2 . Також, за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 усіх його доходів на користь її матері ОСОБА_5 .

Таким чином позивач за двома рішеннями суду зобов`язаний сплачувати 1/4 та 1/6 = 5/12 від доходу за двома виконавчими провадженнями.

Аліменти, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дарії більші, ніж аліменти, що сплачуються на утримання старшої доньки ОСОБА_7 , тобто, діти перебувають не у рівному положенні.

Доводи позивача про те, що необхідно встановити рівний розмір аліментів для двох дітей від різних шлюбів судом першої інстанції не були прийняті до уваги. Суд вирішив, що позивач ОСОБА_1 є працездатною особою, має нормальний стан здоров`я, та повинен виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей, тому суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів відсутні.

Відповідачка у відзиві на позов зазначила, що позивач не виконує рішення суду, яким на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини. При цьому, вона навмисно замовчує той факт, що протягом тривалого часу із платіжної карти ОСОБА_1 , щомісяця перераховуються на її імя кошти на утримання дитини. При цьому, суми значно вищі, ніж ті, що нараховані державним виконавцем.

Позивач ОСОБА_8 із 2020 року проживає за межами країни, а тому позбавлений можливості у щоденному спілкуванні з дитиною, не може приймати участь у її вихованні. Мати дитини ОСОБА_2 відмовляється приїхати з дитиною для оздоровлення у Польщу за рахунок ОСОБА_8 , відмовляється за допомогою технічних засобів та інтернету, соціальних мереж підтримувати спілкування.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідачка ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що окрім аліментів, які стягнуті на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), він, також, сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини, що в сумі становить 5/12. Зазначає, що діти перебувають не у рівному положенні, а відповідач всупереч нормам закону звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі частини доходу, приховавши реальний стан можливостей позивача та наявність інших фінансових зобов`язань. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Сімейний стан позивача не змінювався з моменту видачі судового наказу по справі № 211/980/21 від 17.02.2021 і до того ж, це не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Відповідачка звертає увагу суду, що з моменту винесення судового наказу № 211/980/21 від 17.02.2021 й до моменту звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом, минуло три роки, позивачем не вчинялось жодних дій, окрім ухиляння від сплати визначених судовим наказом аліментів, а утримання належного рівня життя і виховання дитини, є безпосереднім обов`язком батька.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, позивач має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8).

Судовим наказом № 211/980/21, виданим 17 лютого 2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи стягнення з 11.02.2021 (а.с. 9).

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року № 2-306/11, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 08.06.2011 і до повноліття дитини.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року у справі №2-306/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до довідки Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Довгинцівського відділу державної виконавчої служби в місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області № 54/в13 від 26.10.2023, ОСОБА_1 , має заборгованість, за період з 01.01.2023 по 01.10.2023 року, у розмірі 35 190,00 грн. (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме наявність іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з наявністю дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Згідно із судовим наказом №211/980/21, виданим 17 лютого 2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини доньки Дарії та суперечитиме її інтересам.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Судом встановлено, що з позивача Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року № 2-306/11, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 08.06.2011 і до повноліття дитини.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року у справі №2-306/11 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, копія якого міститься в матеріалах справи.

Судовим наказом № 211/980/21, виданим 17 лютого 2021 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з 11.02.2021 (а.с. 9).

Таким чином позивач за двома рішеннями суду зобов`язаний сплачувати 1/4 та 1/6 = 5/12 від доходу за двома виконавчими провадженнями.

Аліменти, що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дарії більші, ніж аліменти, що сплачуються на утримання старшої доньки ОСОБА_7 , тобто, діти перебувають не у рівному положенні.

Згідно ч.3 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч.7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

За таких обставин, враховуючи рівність прав дітей, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_2 , з дня набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

На думку колегія суддів такий розмір аліментів відповідатиме ст. 183 СК України та забезпечить баланс учасників сімейних відносин, що склались у цій справі.

При цьому, слід зауважити, що зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, забезпечить дотриманння балансу рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про не обґрунтованість та не доведеність позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обстави, колегія суддів стягує з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сілкіна Марина Володимирівна задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року у цивільній справі № 211/980/21 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 683 (дві тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: