Справа № 503/1747/23
Провадження № 2/503/230/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, оскільки не знав про наявність спадкового майна та під час розбирання особистих речей померлого брата знайшов копію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, видану на ім`я ОСОБА_2 . Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначив, що у нього існували перешкоди для подання заяви нотаріусу через перебування у тяжкому стресовому стані внаслідок втрати батьків та брата. До того ж, просив врахувати, що лише на 3 дні пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, що є незначним проміжком часу. З огляду на вищевикладене, вважає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини поважними та просить суд, з метою захисту його спадкових прав, визначити додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду клопотання, в якому позов визнав у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу без його участі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В пункті 24 постанови № 2 від 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення, що уразі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Встановлено що Кодимська міська рада позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.02.2023 року (а.с.8).

З листа Кодимської державної нотаріальної контори південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Налдіної М.М. за №465/01-16 від 12.09.2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222 , ч.1 ст.1220 , ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 являється спадкоємцем за законом та у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 22.02.1957 року та серії НОМЕР_3 (а.с.6,7), а також копією листа №445/01-16 від 30.08.2023 року за підписом державного нотаріуса М.М.Налдіної (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п.24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування, Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1- 33/2004. Стаття 17 Закону України, Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини, передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі Ільхан проти Туреччини від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (менше двох місяців, зокрема 7 днів), а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України, дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини.

Така позиція узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 16 серпня 2023 року у справі №758/13293/18.

Крім того, спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач відзиву не подав та визнав позов, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч.4 ст.206, ст.ст. 258, 259, ч. 6 ст. 263, ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, додатковий строк у 3 (три) місяці, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О.Калашнікова