Справа №504/2448/19
Провадження №2/504/171/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, цивільну справу за позовом Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послуги з опалення та не справляти нарахування боргів, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року представник Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського (колишнього Комінтернівського, Лиманського) району Одеської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , яким просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 9637,78 грн., три відсотки річних в сумі 293,41 грн., та витрати від інфляції в сумі 864,44 грн., а також розподілити судові витрати.

В обгрунтування позову заявник вказує, що відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію.

Житлова квартира належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 20.10.2000 року.

Як стверджує позивач, ОСОБА_1 послуги з теплопостачання не сплачує, і з 01.01.2017 року самовільно відключила квартиру від мережі централізованого опалення та не відновила внутрішньо- квартирну систему теплопостачання, що, як на думку позивача, є порушенням Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

17.12.2018 року, як стверджує позивач, ОСОБА_1 звернулась до ЖКГ із заявою, якою просила провести перерахунок за послуги з теплопостачання за листопад 2018 року.

У зв`язку із чим, комісією ЖКГ складено акт від 15.01.2019 року № 6/о-19 перевірки мережі опалення у квартирі АДРЕСА_2 , зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_3 самовільно втрутилась в систему опалення провівши демонтаж приладів опалення в своїй квартирі.

Рішенням адміністративної комісії Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 51,00 грн.

Позивач стверджує, що за період з 01.01.2017 року по 01.04.2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 обліковується заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання в сумі 9637,78 грн.

За цей період на вказану заборгованість позивачем нараховані три відсотка річних та інфляційні витрати.

Представник позивача в раніше проведених судових засіданнях доводи позову підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

У липні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічний позов до ЖКГ Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, яким просила суд зобов`язатиа відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги з опалення та не справляти нарахування боргів, а також просила стягнути 10000 грн. моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує, що у 2003 році, у зв`язку із відсутністю циркуляції теплоносія у внутрішньобудинковій системі опалення та фактичної відсутності послуг з теплопостачання з боку ЖКГ, вона відключила прилади опалення в своїй квартирі від будинкової системи у відповідності із вимогами законодавства, яке діяло на той час.

Як стверджує ОСОБА_1 , про відключення системи опалення в її квартирі був складений відповідний акт комісією спеціалістів домоуправління № НОМЕР_2 КЕЧ Чорноморського району, яке в той час контролювало надання послуг з опалення.

Як стверджує ОСОБА_1 , в результаті проведення Чорноморською селищною радою та ЖКГ Чорноморської селищної ради у 2003-2004 роках будівельно- монтажних робіт системи теплопостачання в смт. Чорноморське, монтажу повітряної системи теплотраси, система опалення в будинку № 49 перероблена ЖКГ з порушенням будівельного проекту будинку, що призвело до відсутності циркуляції теплоносія в системі та квартирних приладах опалення в цілому по будинку, в тому числі і її квартирі.

Через відсутність циркуляції тепла в будинковій системі ОСОБА_1 приходилось опалювати квартиру електроприладами та сплачувати нарахування за фактично холодні батареї.

Однак, не зважаючи на акт від 2003 року про відключення квартири позивачки від внутрішньобудинкової системи опалення, ЖКГ продовжувало нараховувати заборгованість по теплопостачанню.

Заявниця стверджує, що працівниками ЖКГ була підроблена заява від її імені, в які викладена ніби то її вимога про нарахування оплати за опалення за сезон 2010-2011 р.

За даним фактом відомості внесені до ЄРДР за номером 0000299 від 10.08.2021 року.

Також, до ЄРДР 07.06.2023 року внесені відомості за номером 0000015 від 07.06.2023 року за ч.1 ст. 358 КК України за фактом підроблення підпису від імені ОСОБА_1 на поштових відправленнях.

Заявниця наголошує, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.02.2007 року у справі № 2-а-34/07, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2008 року, зобов`язано Чорноморську селищну раду забезпечити належне утримання та ефективну експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_3 , а також відновити нормальне функціонування системи централізованого теплопостачання будинку АДРЕСА_3 .

Заявниця наголошує, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017 року постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.09.2016 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області щодо виконання обов`язків з утримання житлового будинку АДРЕСА_3 в належному технічному стані; зобов`язано Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області привести житловий будинок АДРЕСА_3 в належний технічний стан;

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.09.2021 року у справі № 504/1785/14, яка залишена без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 05.09.2022 року, встановлена відсутність послуг з опалення належної якості на протязі тривалого часу у будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що оскільки ЖКГ фактично не надає послуг з централізованого теплопостачання, а Чорноморська селищна рада не виконує зобов`язано, які покладені на неї судовим рішенням щодо відновлення належного теплопостачання у будинок АДРЕСА_3 , вона не має платити фактично відсутні послуги з теплопостачання.

ОСОБА_1 стверджує, що у зв`язку із постійним ігноруванням ЖКГ її звернень, здійснення на неї психологічного тиску, приниженням перед сусідами шляхом оприлюднення неіснуючої заборгованості по опаленню, вона отримувала стрес, який приводи до нападів гіпертонії, зруйнував її нормальні відносини з сусідами.

Неправомірні, як на її погляд, дії відповідача не тільки травмували її морально, але і вимагають значного часу, який вона має витрачати на захист свого порушеного права.

Тому моральну шкоду вона просить стягнути з відповідача на свою користь.

У раніше проведених судових засіданнях ОСОБА_1 підтримала вимоги зустрічного позову, первісний позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити.

Ухвалою судді від 25.07.2019 року було відкрито провадження по цивільній.

Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.07.2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію.

Житлова квартира належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу від 20.10.2000 року.

Судом встановлено, що квартира яка належить ОСОБА_1 знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, утримання та експлуатацію котрого здійснює Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради.

ОСОБА_1 надано до суду акт наступного змісту: «В результаті демонтажа опалювальних систем в квартирі АДРЕСА_2 , була утворена комісія у складі: інженера по ремонту ОСОБА_4 , техника по ремонту ОСОБА_5 , чергового слюсаря сантехника- ОСОБА_6 , яка встановила, що у квартирі АДРЕСА_2 дійсно демонтовані прилади опалювання та система закольцована. Комісія вирішила не нараховувати за опалення у даній квартирі з 01.10.2003 року.

Відповідно до акту прийому передачі будівлі (споруди) смт. Чорноморське 1,2, будівля (споруда) обліковий номер за Генпланом 101 передана на баланс ЖКГ Чорноморської селищної ради на підставі розпорядження Чорноморської селищної ради № 251/2003 СР від 17.11.2003 року.

В матеріалах справи міститься заява від 17.12.2018 року від імені ОСОБА_1 , яка адресована ЖКГ Чорноморської селищної ради, із вимогою провести перерахунок за послуги з теплопостачання за листопад 2018 року.

У зв`язку із чим, комісією ЖКГ складено акт від 15.01.2019 року № 6/о-19 перевірки мережі опалення у квартирі АДРЕСА_2 , зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 самовільно втрутилась в систему опалення провівши демонтаж приладів опалення в своїй квартирі.

Рішенням адміністративної комісії Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 51,00 грн. за фактом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 150 КУпАп.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Згідно ч.1,2 ст.24 ЖК України для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюєтьсяна основі господарського розрахунку.

Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту «а» статті 28 Закону України від 21травня 1997 року№ 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги; здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно зістаттею 30 Закону №280/97-ВР до власних повноважень виконавчого комітету сільської ради належить управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Статтею 7 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон №1875-IV)передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в т.ч. встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цьогоЗаконув порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; управління об`єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації.

Статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР встановлено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтями 24,2 5 Закону №280/97-ВР визначені обов`язки балансоутримувача та управителя майна.

Так, балансоутримувач зобов`язаний, серед іншого, забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Управитель зобов`язаний, серед іншого, забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; надавати необхідну інформацію споживачам та реєструвати звернення споживачів у встановленому законодавством порядку в разі виникнення аварій або тимчасового припинення виконання будь-якої послуги, передбаченої договором.

Комунальне підприємство Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (ідентифікаційний № 31790929) згідно відкритим даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано 20.12.2001року, засновником якого є Чорноморська селищна рада Лиманського району Одеської області.

Основним видом діяльності ЖКГ є комплексне обслуговування об`єктів, а також надання інших житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ст. 24 ЖК України для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.

Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2003 року №76 визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.6. Правил повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов`язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст.16 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004року №1875-ІУ порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об`єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Згідно з положеннями ст. 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з ч. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний, на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Частиною 2 статті 21 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Представник ЖКГ Чорноморської селищної ради у своїй поясненнях стверджує, що з боку ЖКГ були здійснені усі необхідні заходи та дії для надання якісних послуг з теплопостачання, та відновлення централізованого теплопостачання у вказаному будинку.

Суд наголошує, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017 року, що була залишена без змін постановою колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного суду України у справі № 504/4338/15-а (адміністративне провадження №К/9901/36731/18) від 08.07.2020 року за позовом ОСОБА_7 до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою: - визнано протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області щодо виконання обов`язків з утримання житлового будинку АДРЕСА_3 в належному технічному стані; - зобов`язано Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області привести житловий будинку АДРЕСА_1 в належний технічній стан.

В цій справі суд встановив, що відповідно до акту №1 обстеження будинку №49 від 06.07.2021 року, складеного мешканцями даного будинку, виявлено такі недоліки: 1) розгерметизація фасадних стиків, з першого поверху до даху, що призвело до порушення термоізоляції, промокання стін при опадах, поява сирості та плісняви, руйнування штукатурки у під`їзді та приміщеннях (квартирах); 2) руйнування та розгерметизація козирків балконів, що призвело до протікання опадів до приміщень (квартир); 3) зруйнована штукатурка стін під`їзду з першого по десятий поверх; 4) зруйнована штукатурка та гідроізоляція козирка над входом у під`їзд; порушено проект внутрішньо-будинкової системи опалення: звужені діаметри лежаків у технічних приміщеннях та звужені діаметри труб будинкових стояків системи опалення, які стали основною причиною відсутності циркуляції теплоносія в системі централізованого опалення будинку, що призвело до недоотримання теплової енергії приміщеннями (квартирами); відрізані прилади опалення у під`їзді, передбачені проектом будинку АДРЕСА_3 , в результаті чого не опалюються місця загального користування; відключено централізоване постачання гарячої води, передбачене проектом будинку № 49, як складова частина внутрішньо-будинкової системи опалення, в результаті чого не обігріваються санвузли у квартирах та місцях загального користування; відсутнє утеплення труб внутрішньо-будинкової системи опалення; відсутнє шайбування тепломережі на вводі в будинок, що призводить до гідравлічного і теплового розбалансування системи опалення.

Суд не погоджується з доводами представника ЖКГ, що обставини, які встановлені у справі № 504/4338/15-а не мають значення для вирішення справи, що розглядається судом.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.02.2007 року у справі № 2-а-34/07, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2008 року, зобов`язано Чорноморську селищну раду забезпечити належне утримання та ефективну експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_3 , а також відновити нормальне функціонування системи централізованого теплопостачання будинку АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017 року постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.09.2016 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області щодо виконання обов`язків з утримання житлового будинку АДРЕСА_3 в належному технічному стані; зобов`язано Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області привести житловий будинок АДРЕСА_3 в належний технічний стан;

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.09.2021 року у справі № 504/1785/14, яка залишена без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 05.09.2022 року, встановлена відсутність послуг з опалення належної якості на протязі тривалого часу у будинку АДРЕСА_3 .

Судом досліджено в судовому засіданні відеозапис Южненського міського телебачення від 12.02.2019 року, з якого встановлено, що начальник ЖКГ Чорноморської селищної ради підтверджує наявність істотних проблем в утриманні, поточному ремонті, в тому числі неналежному функціонуванні системи теплопостачання будинку АДРЕСА_3 .

Відповідачем цей доказ не спростований.

Представник ЖКГ Чорноморської селищної ради не надав суду належних та допустимих доказів, зокрема, матеріалів виконавчого провадження, якими б підтверджувалось належне виконання ЖКГ Чорноморської селищної ради рішень судів щодо усунення недоліків в належному утриманні як житлового будинку в цілому так і створення (відновлення) належного функціонування централізованого теплопостачання будинку АДРЕСА_3 .

Надана представником ЖКГ документація по прийомці виконаних будівельних робіт, вказує лише про часткове проведення певних точкових робіт з ремонту систем опалення у будинках, в тому числі і у будинку за № 49.

Разом із тим, вказане не підтверджує повне та фактичне відновлення системи централізованого теплопостачання у будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що недоліки, на які вказує ОСОБА_1 , ЖКГ, як організацією, що здійснює утримання та експлуатацію багатоквартирного житлового будинку комунального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_3 , усунені не були.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження надання позивачем відповідної якості послуг з теплопостачання, приведення будинку, під`їзду та квартири, в якій мешкають відповідач за первісним позовом в належний стан, а також те, що відповідач не відмовлявся сплачувати вартість житлово-комунальних послуг, а просив здійснити перерахунок заборгованості, у зв`язку із наданням неналежної якості комунальних послуг, суд погоджається з доводами ОСОБА_1 про необхідність відмови у вимогах за первісним позовом.

Позивачка за зустрічним позовом просить зобов`язати ЖКГ провести перерахунок оплати за централізоване опалення у належній їй квартирі, відповідно до вимог Порядку проведення перерахунків за весь період ненадання послуг.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не було здійснено перерахунку з надання опалення, то ці вимоги позову слід задовольнити.

Разом із тим, слід відмовити у позовних вимогах щодо зобов`язання відповідача не здійснювати нарахування за теплопостачання, оскільки суд не розглядає вимоги на майбутнє, розглядає лише вимоги щодо вже порушеного права.

Крім того, питання можливості/неможливості нарахування оплат за централізоване теплопостачання у будинку АДРЕСА_3 , в тому числі і у квартирі, яка належить позивачці, залежить від відновлення належного функціонування системи централізованого теплопостачання у цьому самому будинку.

Частиною 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди, на переконання суду, не знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в судовому порядку.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 , як на обґрунтування моральної шкоди, на погіршення стану її здоров`я та здоров`я членів її сім`ї через нарахування відповідачем неійснуючої заборгованості.

Доводи ОСОБА_1 про виникнення у неї нервового перенапруження, пов`язаного з переживаннями у зв`язку із нарахуванням заборгованості, погіршення відносин із сусідами, безвихідністю становища, пов`язаного з неможливістю з вини відповідача оперативно вирішувати життєве важливі питання забезпечення її сім`ї якісними житлово-комунальними послугами для комфортного існування, необхідністю постійно звертатися зі скаргами до органів влади за захистом своїх прав, витрачати час свого життя на складання претензій та скарг, є безпідставними.

Жодних доказів погіршення здоров`я позивачки суду не додано.

Суд констатує відсутність причинного зв`язку між гіпертонією позивачки та діями відповідача за зустрічним позовом.

Надіслання відповідачем повідомлень (квитанцій) позивачці про наявність заборгованості не є підставою для відшкодування моральної шкоди позивачці, оскільки такі дії відповідача перебачені відповідними нормативними документами.

Таким чином, позивачкою за зустрічним позовом не доведено суду, що проблеми зі здоров`ям її та членів її сім`ї існують з вини відповідача.

Доводи про необхідність витрачати час на звернення до суду із позовом для захисту свого права не є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки звернення до суду є правом особи.

Тому у задоволенні позову в частині моральної шкоди слід відмовити повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Судовий збір:

Позивач за первісним позовом сплати на користь державного бюджету судовий збір в сумі 1921,00 грн., що вбачається зі змісту платіжного доручення № 3304 від 16.07.2019 року.

Оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до правила статті 141 ЦПК України судуовий збір за первісним позовом слід віднести на рахунок ЖКГ Чорноморської селищної ради.

Позивач за зустрічним позовом звільнений від сплати судового збору в силу частини третьої статті 22 Закону "Про захист прав споживачів".

Зустрічна позовна заява містить вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Позовна вимога немайнового характеру підлягає сплат у розмірі 768,40 грн.

Позовна вимога майнового характеру підлягає сплаті у розмірі 768,40 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача за зустрічним позовом на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Решту судового збору слід віднест на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 200, 258-259, 263-265, 267-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського (колишні Комінтернівський, Лиманський) району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово- комунальні послуги, - залишити без задоволення.

Судовий збір за первісним позовом віднести на рахунок Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

Позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського (колишні Комінтернівський, Лиманський) району Одеської області про зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послуги з опалення та не справляти нарахування боргів, - задовольнити частково.

Зобов`язати Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського (колишні Комінтернівський, Лиманський) району Одеської області, здійснити перерахунок за послуги з централізованого опалення за особовим рахунком № НОМЕР_1 , в житловій квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з січня 2017 року по березень 2019 року.

В задоволенні решти зустрічного позову- відмовити.

Стягнути з Житлово- комунального господарства Чорноморської селищної ради Одеського (колишні Комінтернівський, Лиманський) району Одеської області, код ЄДРПОУ 31790926 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру.

Решту судового збору за зустрічним позовом віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко