Постанова

Іменем України

11 липня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1626/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 21 листопада 2023 року

в складі судді Янченка А. В.

у цивільній справі №369/8417/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань у договірних відносинах, просив стягнути з останньої заборгованість за тілом кредиту та відсотками, у розмірі 62 520 грн 28коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що ОСОБА_1 ,з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву №б/н від 10.06.2008, підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання заяви.

10.06.2008 відповідачкою також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій остання погодила всі істоті умови кредитування, в тому числі і відсоткову ставку у розмірі 3% на місяць (36% річних).

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, що підтверджено довідкою про отримання картки.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 3.2, 3.3 Договору, на підставі якого позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку.

Також, вказував, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору в останньої утворилась заборгованість, яка станом на 15.04.2023 складає загальну суму 62 520,28 грн, з яких: 50 224,95 грн - заборгованість за кредитом; 12 295, 33 грн - заборгованість за відсотками.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у розмірі 50 224,95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, з огляду на додану до позову довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 . У даній довідці сторонами були досягнуті усі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо розміру відсотків, але судом не зазначено в рішенні підстави відхилення даного доказу.

Вважав, що судом проігноровано факт погодження з відповідачем умов кредитування щодо сплати відсотків, внаслідок чого безпідставно відмовлено в їх стягненні з посиланням на непогодження таких умов з відповідачем.

За вказаних обставин, просив скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2022 в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі. В іншій частині просив залишити рішення суду без змін.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на рішення суду від 21.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 89-91).

Відповідачка повідомлена про розгляд апеляційної скарги позивача на рішення суду від 21.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а. с. 103-104).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона розглядається в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення таких позовних вимог, оскільки позивач на підтвердження позовних вимог не надав доказів, що сторони погодили такі умови кредитного договору.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 10 червня 2008 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Договір) (а. с. 25).

При підписанні вказаної Анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані для ознайомлення в письмовій формі, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив, що згідно підписаної відповідачем анкети-заяви від 10.06.2008 останній встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, який з урахуванням збільшення становив 50 000,00 грн. У довідці про умови користування кредитною карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» відповідачка погодила всі істотні умови кредитного договору, в тому числі сплату 3 відсотків на місяць на залишок заборгованості. Внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за Договором в останньої виникла заборгованість і станом на 14.02.2023 складає загальну суму 62 520,28 грн, з яких: 50 224,95 грн - заборгованість за кредитом; 12 295, 33 грн - заборгованість за відсотками.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, зокрема за відсотками, то на нього покладено обов'язок надати докази на підтвердження погодження позичальником умов щодо сплати відсотків та їх розміру.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин погодження розміру відсотків позивачем долучено до позовної заяви копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій остання погодила всі істоті умови кредитування, в тому числі і відсоткову ставку у розмірі 3% на місяць (36% річних) та копію анкети-заяви від 10.06.2008, підписану відповідачкою, яка містить інформацію про розмір відсоткової ставки на залишок заборгованості, який складав 3% в місяць на залишок заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, станом на 15.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 62 520,28 грн, з яких: 50 224,95 грн - заборгованість за кредитом; 12 295, 33 грн - заборгованість за відсотками.

Отже, згідно розрахунку заборгованості, який охоплює період з 01.06.2019 по 15.04.2023, заборгованість по процентам за користуванням кредитом складає суму 12 295,33 грн.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 , підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» погодилася з розміром відсоткової ставки, що становив 3 % щомісячно за користування кредитними коштами.

Наданий Банком до позовної заяви розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості по відсотках.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до суду позовом про визнання недійсними та неправомірними положень договору у вигляді, щодо розміру відсотків, які погодженими між сторонами шляхом підписання анкети-заяви та довідки про умови кредитування.

Оскільки апеляційна скарга позивача не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також рішення суду в цій частині не оскаржувалося відповідачем, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України не переглядає рішення суду в цій частині.

Враховуючи те, що апеляційний суд визнав обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, що підлягають стягненню з відповідача, апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням в цій частині рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків, то за приписами ч. 13. ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та стягнення заборгованості за відсотками, із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 319,85 грн, з яких 527,94 грн судового збору за подання позовної заяви та 791,91 грн за подання апеляційної скарги.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків - скасувати.

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 в оскаржуваній частині - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 12 295 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн 33 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ; юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська