головуючий у суді І інстанції Яценко Н.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства «Північна пуща» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обгрунтування позову вказував, що наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 13 березня 2023 року №29-ОС ОСОБА_1 прийнято на роботу ДАЗВ на посаду директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща».

13 березня 2023 року ДАЗВ укладає контракт №1 з директором Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» ОСОБА_1 на термін з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року з правом продовження або укладення на новий чи інший термін (п. 5.5 Контракту).

19 травня 2023 року, додатковою угодою №2 до контракту з директором Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» від 13 березня 2023 року сторони дійшли згоди щодо продовження терміну дії контракту і виклали пункт 6.1 Глави 6 Контракту в наступній редакції: «6.1. Цей Контракт діє з 13 березня 2023 року по 12 липня 2028 року».

Згідно наказу в.о. голови ДАЗВ №74-ОС від 13 червня 2023 року позивача, відповідно до Положення про ДАЗВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року №564 та ч. 5 статті 65-1 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ «Про запобігання корупції» відсторонили від виконання обов`язків директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» з 13 червня 2023 року до закінчення розгляду справи судом, з яким позивача у встановленому законом порядку не ознайомили.

ОСОБА_1 з наказом в.о голови ДАЗВ №74-ОС від 13 червня 2023 року про його відсторонення ознайомився лише 7 серпня 2023 року.

Копія наказу в.о. голови ДАЗВ №74-ОС від 13 червня 2023 року та інші документи було отримано на адвокатський запит 7 серпня 2023 року.

Вказував, що позивач є посадовою особою юридичної особи та є службовою особою правоохоронного органу, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, яка для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівняна до осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Посилався на те, що був відсторонений від посади на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року, яка була скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року та в задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві Слюсар Д.В. , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Горобинським В.М. про відсторонення від посади директора державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» строком на два місяці, тобто до 26 липня 2023 року відмовлено.

Посилався на те, що він безпідставно відсторонений від займаної посади без збереження заробітної плати, а тому вимушений звернутися до суду.

Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ в.о голови Державного агентства України з управління зоною відчуження № 74-ОС від 13 червня 2023 року «Про відсторонення від обов`язків директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» з 13 червня 2023 року ОСОБА_1 »; стягнути з Державного агентства України з управління зоною відчуження на користь ОСОБА_1 : 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди; 30 000 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу; 1 073,60 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору; стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період відсторонення від виконання обов`язків директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» з 13 червня 2023 року по 1 вересня 2023року в сумі 367 777 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Сабадин А.В. звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу про відсторонення була саме службова записка головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції від 13 червня 2023 року №C3-77-23, а не ухвала слідчого судді про відсторонення від посади, як того вимагає законі. Ні, в оскаржуваному наказі про відсторонення, ні в службовій записці немає посилання на ухвалу слідчого судді. В наказі про відсторонення та в ухвалі слідчого судді вказано різні періоди відсторонення позивача від посади.

Зазначає, що скасування ухвали слідчого судді про відсторонення від посади є підставою для скасування оспорюваного наказу та відновлення порушеного права позивача на працю.

Також зазначає, що наказом ДАЗВ від 23 червня 2023 року №83-ОС лише внесено зміни до наказу ДАЗВ від 13 червня 2023 року №74-ОС «Про відсторонення від виконання обов`язків директора ДСП «Північна Пуща», а саме: що стосується п. 1 наказу, то внесено зміни шляхом зазначення року народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 , які не є обов`язковими реквізитами наказу; в п. 2 наказу визначено покладання виконання обов`язків директора на іншу особу.Отже, наказом ДАЗВ від 23 червня 2023 року N°83-OC лише внесено зміни (доповнення) до оскаржуваного наказу, а не визнано його таким, що втратив чинність 23 червня 2023 року.

Вважає, що юридична природа внесення змін означає, що є чинним відповідний акт, в даному випадку наказ, до якого вносяться зміни, а тому суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи щодо юридичної природи наказу ДАЗВ від 23 червня 2023 року N°83-OC «Про зміни до наказу ДАЗВ від 13 червня 2023 року N°74-OC «Про відсторонення від виконання обов`язків директора ДСП «Північна Пуща» та дійшов до помилкового висновку, що не відповідає обставинам справи, про те, що наказ № 74-ОС від 13 червня 2023 року визнано таким, що втратив чинність 23 червня 2023 року.

Звертає увагу, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права приєднано на стадії дослідження доказів копії наказів про внесення змін до наказу від 13 червня 2023 року №74-ОС «Про відсторонення від виконанняобов`язків директора ДСП «Північна Пуща»: від 21 червня 2023 року №8Р-ОС, від 22 червня 2023 року №81-ОС та від 23 червня 2023 року №83-ОС, з якими позивач не був ознайомлений, здійснено їх дослідження, посилання в оскаржуваному рішенні, мотивуючи відмову в задоволенні позовних вимог, натомість, відмовлено позивачеві в поверненні на стадію підготовчого судового засідання, де позивач мав право заявитизокрема, заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмету позову, тощо.

19 вересня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» - Онищенко М.В., в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що доводи апелянта про нібито неналежну підставу відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов`язків є хибними, адже матеріалами справи доведено що відповідне відсторонення здійснено згідно приписів чинного законодавства, зокрема норм КПК України, КЗпП України, Закону України "Про запобігання корупції" та Положення про Державне агентство України з управління зоною відчуження, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року N° 564.

Вважає, що матеріалами справи підтверджується як наявність достатніх підстав для видання ДАЗВ оскаржуваного наказу, так і дотримання відповідачем-1 належної процедури.

Зазначає, що як слідує з протоколу судового засідання № 3020732 від 18 червня 2024 року, накази, які були надані на адвокатський запит, подав представник позивача ОСОБА_4 , а тому сторона позивача безумовно мала нагоду ознайомитися та дослідити докази, які цією ж стороною були подані.

Звертає увагу, що згідно того ж протоколу після постановлення судом на обговорення питання про можливість завершити з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, від представника позивача ОСОБА_4 заперечень не надійшло. До того ж, відсутні підстави вважати, що незадоволення судом клопотання про повернення на підготовчу стадію якось вплинуло на вирішення справи, оскільки належних обґрунтувань щодо цього апеляційна скарга не містить.

Також 19 вересня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Державного агентства України з управління зоною відчуження - Горбача О., в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що службові записки належать до інформаційно-аналітичного виду організаційно-розпорядчоїдокументації, що містить інформацію та/або посилання на документи, на підставі яких ухвалюються певні управлінські рішення. У службовій записці від 13 червня 2023 року № 77-23 зазначені обставини, що стали відомі ДАЗВ щодо ОСОБА_1 та пропозиції щодо забезпечення безперебійної діяльності ДСП «Північна Пуща». Сама ж службова записка не приймає конкретне рішення та не визначає наслідки для жодної сторони. Рішення про відсторонення позивача від займаної посади приймалося на підставі відомостей, зазначених в службовій записці від 13 червня 2023 року № 77-23.

Вважає, що враховуючи складність розгляду справи судом, спільну позицію сторін щодо залучення зазначених вище наказів, ДАЗВ вважає, що суд першої інстанції діяв у межах та спосіб передбачені законодавством, як при долученні доказів до матеріалів справи так і при відмові позивачу від повернення на стадію підготовчого судового засідання.

Зазначає, що вимоги про визнання оспорюваного наказу незаконним та його скасування не може бути задоволена, оскільки на час видання оспорюваного наказу підстав його незаконності не існувало.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Державного агентства України з управління зоною відчуження - Горбач О.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща» свого представника до суду не направило, було належним чином повідомлене про розгляд справи, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, що підтверджується звітом про доставку судової кореспонденції.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з тих обставин, що на час видачі спірного наказу існувала ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року про відсторонення позивача від займаної посади та враховуючи те, що спірний наказ втратив чинність з 23 червня 2023 року суд вважав, що відсутні підстави для визнання його незаконним, як і відсутні підстави для його скасування.

Відмовляючи у стягненні з ДСП «Північна Пуща» середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд виходив із того, що оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, за загальним правилом такому працівникові заробітна плата не виплачується.

Також суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди з урахуванням того, що в межах даної справи на підставі наявних у справі доказів судом не було встановлено порушення прав працівника у сфері трудових відносин.

Колегія апеляційного суду з таким висновком погоджується у повному обсязі, оскільки такі висновки ґрунтується на встановлених матеріалах справи із правильним застосуванням норм матеріального права.

Так, судом встановлено, що наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 13 березня 2023 року №29-ОС ОСОБА_1 прийнято на роботу ДАЗВ на посаду директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща.

13 березня 2023 року ДАЗВ укладено контракт №1 з директором Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» ОСОБА_1 на термін з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року з правом продовження або укладення на новий чи інший термін (п. 5.5 Контракту).

19 травня 2023 року, Додатковою угодою №2 до Контракту з директором Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» від 13 березня 2023 року сторони дійшли згоди про продовження терміну дії Контракту і виклали пункт 6.1 Глави 6 Контракту в наступній редакції: «6.1. Цей Контракт діє з 13 березня 2023 року по 12 липня 2028 року».

Згідно наказу в.о. голови ДАЗВ №74-ОС від 13 червня 2023 року позивача, відповідно до Положення про ДАЗВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року №564 та ч. 5 статті 65-1 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ «Про запобігання корупції» відсторонили від виконання обов`язків директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» з 13 червня 2023 року до закінчення розгляду справи судом.

Службова записка головного спеціаліста з питань запобігання виявлення корупції від 13 червня 2023 року № С3-77-23 обґрунтована наявністю ухвали Подільського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року по справі № 758/6014/23, якою ОСОБА_1 відсторонено від посади директора ДСП «Північна Пуща».

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу, і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках передбачених законодавством.

Слід зазначити, що саме поняття відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством.

При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються, тому тут не йдеться про звільнення з роботи. Однак при цьому працівник тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов`язків.

Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.

Так, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві Слюсара Д.В., погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва Горобинським В.М. про відсторонення підозрюваного ОСОБА_1 від посади задоволено.

Відсторонено від посади підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, ОСОБА_1 , працюючого на посаді директора державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на час досудового розслідування строком до двох місяців, тобто до 26 липня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року скасовано ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 7 червня 2023 року та в задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві Слюсар Д.В., погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва Горобинським В.М. про відсторонення від посади директора державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» строком на два місяці, тобто до 26 липня 2023 року відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 частини першої статті 29 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється, зокрема, шляхом усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 30 цього Закону також визначено, що усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації. Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа.

Відповідно до частини 5 ст. 65-1 Закону №1700-VІІ особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом. Законом, який регулює порядок відсторонення від посади особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину є Кримінальний процесуальний кодекс України. Із пункту 4 частини другої ст. 131 КПК України слідує, що відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Так, як правильно встановлено судом першої інстанції, на час видачі спірного наказу № 74-ОС від 13 червня 2023 року про відсторонення від обов`язків директора ДСП «Північна Пуща» з 13 червня 2023 року ОСОБА_1 чинною була постанова Подільського районного суду міста Києва від 7 червня 2023 року про відсторонення ОСОБА_1 від займаної посади.

В подальшому 21 червня 2023 року наказом № 80-ОС від 21 червня 2023 року внесено зміни до наказу № 74-ОС від 13 червня 2023 року, а саме визнано таким, що втратив чинність наказ № 74-ОС від 13 червня 2023 року.

22 червня 2023 року наказом № 81-ОС від 2 червня 2023 року внесено зміни до наказу № 80-ОС від 21 червня 2023 року, а саме визнано таким, що втратив чинність наказ № 81-ОС від 22 червня 2023 року, а саме визнано таким, що втратив чинність наказ № 81 -ОС від 22 червня 2023 року.

Як убачається з наказу № 37-ос від 8 квітня 2024 року «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 з посади директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», 8 квітня 2024 року, на підставі п. 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (зміни в організації виробництва і праці, реорганізації, скорочення чисельності та штату працівників), п.2 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Наказом № 224-ОС - 502854 про припинення трудового договору (контракту) ДСП «Північна Пуща» звільнено з 8 квітня 2024 року директора ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п. 1 ст.40 КЗпП України.

Отже, судом було правильно встановлено, що наказ № 74-ОС від 13 червня 2023 року, визнано таким, що втратив чинність 23 червня 2023 року, і наказом № 83-ОС від 22 червня 2023 року внесено зміни до наказу № 74-ОС від 13 червня 2023 року «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків директора ДСП «Північна Пуща», а саме відсторонено ОСОБА_1 від виконання обов`язків директора з 13 червня 2023 року.

Враховуючи те, що на час видачі спірного наказу існувала ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 7 червня 2023 року про відсторонення позивача від займаної посади та враховуючи те, що спірний наказ втратив чинність з 23 червня 2023 року суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для визнання його незаконним, як і відсутні підстави для його скасування.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що підставою для прийняття наказу про відсторонення позивача від посади директора була службова записка, а не ухвала слідчого судді про відсторонення від посади, як того вимагає закон, оскільки відсторонення позивача відбулось саме на підставі обставин, що містяться у службовій записці, в якій Головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції - Олексійчук Р.В. послався саме на ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначивши, що відносно ОСОБА_1 здійснюється провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Відповідна службова записка наявна у матеріалах справи.

Виходячи з вище викладеного та ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Отже, у службовій записці від 13 червня 2023 року № 77-23 зазначені обставини, що стали відомі ДАЗВ щодо ОСОБА_1 та пропозиції щодо забезпечення безперебійної діяльності ДСП «Північна Пуща». Сама ж службова записка не приймає конкретне рішення та не визначає наслідки для жодної сторони. Рішення про відсторонення позивача від займаної посади приймалося на підставі відомостей зазначених в службовій записці від13 червня 2023 року № 77-23.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 здійснюється провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, в якому він має статус підозрюваного. Доказів закінчення розгляду справи за ознаками кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування наказу про його відсторонення.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, за загальним правилом такому працівникові заробітна плата не виплачується, а тому є правильним висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні середнього заробітку.

Щодо вимог позову про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом зазначених положень закону підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237- 1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Однак, відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, з підстав їх недоведеності, і такі висновки доводами апеляційної скарги не спростовані.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання сторони позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із невиконання вимоги позивача, заявленої на стадії розгляду справи посуті повернутися до розгляду справи на стадію підготовчого судового засідання, як підстави для скасування рішення.

Позивач, зазначаючи у апеляційній скарзі на про порушення принципу змагальності сторін судом першої інстанції не прийняв до уваги наступне.

Суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Зазначена позиція підтримується постановою Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі № 921/174/21).

Водночас, відповідно до статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як зазначав сам позивач у апеляційній скарзі (ст. 13-14) питання щодо витребування наказів ДАЗВ від 21 червня 2023 року № 8О-ОС, від 23 червня 2023 року № 81-ОС, від 21 червня 2023 року № 83-ОС піднімалося судом першої інстанції на засідання 26 квітня 2024 року і суд першої інстанції дійшов висновку про поновлення строку для подання доказів (а.с. 131).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи складність розгляду справи № 756/11324/23 судом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв у межах та спосіб передбачені законодавством, як при долученні доказів до матеріалів справи № 756/11324/23 так і при відмові позивачу від повернення на стадію підготовчого судового засідання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального права.

Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи апелянта не спростовують правильність висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, тому ухвалу суду, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 367-369, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба