Справа № 752/1547/24
Провадження № 2/752/3189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Овдій-Барандич В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

присутні:

позивач: не з`явився

представник позивача: Божок С.К. - адвокат (ордер серії АІ №1519420 від 28.12.2023р.)

відповідач 1: не з`явився

відповідач 2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначає, що відповідно до ордеру №730 від 10.05.1979р. наймачем квартири АДРЕСА_1 з травня 1979 року був ОСОБА_5 із сім`єю, яка складалась з дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 , сина ОСОБА_1 , доньки ОСОБА_6 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.11.2013р. квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 з 01.11.2013р. є позивач. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Відповідач 1 є рідним братом позивача, відповідач 2 є колишнім чоловіком сестри позивача Людмили, шлюб між якими розірвано 04.08.2014р. Відповідач 1 не проживає у квартирі з 2010 року, добровільно її залишив, ні з позивачем, ні з родиною не спілкується, адреса його фактичного місця проживання не відома. Відповідач 2 не проживає у спірній квартирі із серпня 2014 року, добровільно її залишив, після розірвання шлюбу із сестрою позивача має іншу сім`ю в Україні, проте фактична адреса його місця проживання невідома. Відповідачі з часу добровільного залишення квартири не цікавляться квартирою, не беруть участі в оплаті комунальних послуг та утримання квартири, не ведуть

спільного господарства. Тягар утримання даної квартири повністю лежить на позивачу та членах його родини. Нарахування комунальних послуг з утримання даної квартири здійснюється ЖЕД №7 з урахуванням відповідачів, які є зареєстрованими в цій квартирі. Вартість комунальних послуг, які постійно зростають, негативно відображається на бюджеті позивача. Враховуючи вказані обставини, відповідачі є такими, що втратили право на користування житлом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За ухвалою суду від 06.02.2024р. здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 12.06.2024р. закрито підготовче провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання підтримала позовної вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд даної справи. Відзиву на позов не подали, в судове засідання не з`явились, хоча про час та розгляд даної справи повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 разом із сім`єю: дружина ОСОБА_6 , донька ОСОБА_10 , син ОСОБА_1 , донька ОСОБА_11 , був виданий ордер №730 від 10.05.1979р. на право зайняття в АДРЕСА_2 .

Згідно розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №635 від 01.11.2013р. «Про зміну договорів найму» відповідно до статей 103-106 Житлового кодексу Української РСР, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011р. №121 «Про реалізацію районними в місті Києві державної адміністраціями окремих повноважень», враховуючи рішення Громадської комісії з житлових питань при Голосіївській районній в місті Києві державній адміністрації від 09.09.2013р. розпоряджено укласти договір найму з ОСОБА_1 , який з родиною з дев`яти осіб (він, брат, сестра, чоловік сестри, дружина, дочка дружини, син, племінниця, племінниця) мешкає в трикімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1 , житловою площею 41,5 кв.м., у зв`язку з переїздом на нове місце проживання квартиронаймача ОСОБА_5 , батька (заява ОСОБА_5 від 23.08.2023р.).

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщення за адресою в

АДРЕСА_2 зареєстровано 9 осіб (дата формування витягу 21.12.2023р.).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

На підтвердження факту непроживання відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 позивачем наданий Акт №60 від 27.12.2023р.

У вказаному Акті зазначено, що на час відвідування квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_12 були відсутні. Зі слів сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_12 не проживають у даній квартирі: ОСОБА_2 з 2010 року, а ОСОБА_12 з 2014 року.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 29.12.2023р. №431/107-42 Житлово-експлуатаційної дільниці - 107 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» у програмі електронного обліку звернень громадян «Аскод», звернень від ОСОБА_2 та від ОСОБА_3 стосовно вчинення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку інших мешканців квартири або неможливості проживання в зазначеній квартирі тощо за період з 01.05.2015р. по теперішній час не надходило.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача. Відповідач 1 та відповідач 2 не проживають у вказаній квартирі. Відповідач 1 десь близько 10 років, відповідач 2 - близько 5-6 років.

Свідок ОСОБА_13 зазначила про те, що давно знає сім`ю Гриценків, живе з ними на одному поверсі. Відповідача 1 вона вже не бачила приблизно 5-7 років, а відповідача 2 - років 10.

Також свідки підтвердили той факт, що не бачили і не чули, щоб позивач чинив перешкоди відповідачам у користуванні квартирою.

Згідно з частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається протягом шести місяців.

Одночасно стаття 72 Житлового кодексу Української РСР визначає порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 107 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що наймач житлого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пунктів договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як встановлено судом, відповідачі квартирою не користуються без поважних

причин протягом тривалого часу, не беруть участі в її утриманні та не сплачують житлово-комунальну послуги. Квартиру покинули добровільно, в ній не з`являються.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачами, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою

АДРЕСА_3 . Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) грн.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 ).

Відповідач 2: ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 22.11.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська