Справа №756/3894/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 квітня 2024 року у справі за позовом Оболонської районної в м Києві державної адміністрації до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування арешту майна, що є власністю територіальної громади м. Києва та передано до сфери управління Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Оболонська районна в м Києві державна адміністрація звернулася до суду з позовними вимогами до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна, що є власністю територіальної громади м. Києва та передане до сфери управління Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що даний спір виник з приводу управління комунальним майном територіальної громади м. Києва - квартирою АДРЕСА_1 загальною площею31,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

На підставі наведеного, просив суд скасувати арешт майна комунальної власності територіальної громади м. Києва - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), накладеного згідно з постанов державних виконавців, а саме: постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 45543536 від 01.11.2016, видавник: Солом`янський районний ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42242898 від 27.02.2014, видавник: ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі, роз`яснено позивачу, що з вказаними вимогами слід звертатись в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 11 червня 2024 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Оболонського районного суду м. Києва для відкриття провадження та продовження розгляду справи.

Аналогічна апеляційна скарга також була направлена позивачем до суду і 13 червня 2024 року.

Оскільки апеляційна скарга, направлена 11 червня 2024 року через систему «Електрониий суд», є абсолютно ідентичною апеляційній скарзі, направленій 13 червня 2024 року поштовим відправленням, підстави вважати, що це дві різні апеляційні скарги, відсутні, відтак апеляційний суд вважає за можливе розглядати зазначені скарги як одну.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

17 вересня 2024 року на адресу суду від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

В обґрунтування клопотання зазначено, що юристом, відповідальним за супроводження цієї справи, є головний спеціаліст юридичного відділу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Вакуленчик І.Л. Водночас на ту саму дату - 03.10.2024 року в іншому суді призначено ще дві справи, що перебувають на супроводженні Вакуленчик І.Л . На цій підставі заявник просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Колегія суддів зазначає, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація - це юридична особа, яка в своєму штаті має юридичний відділ, в якому працює не одна особа, яка може представляти інтереси заявника, тому у вказаному клопотанні слід відмовити.

У судове засідання, призначене на 03.10.2024 року, сторони не з`явилися.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження зазначив, що спір про скасування арешту майна, що є власністю територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спори між двома юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підвідомчі господарському суду.

Заперечуючи проти такого, апелянт зазначив, що хоча власник майна, що перебуває під обтяженням, є територіальна громада м. Києва, проте обтяження на це майно накладено як на майно фізичної особи - ОСОБА_2 . При цьому виконавчий орган безпідставно вважав спірну квартиру належною такій фізичній особі, оскільки жодної передумови для цього не було. Крім того, апелянт вважає дану справу підсудною суду загальної юрисдикції з огляду на положення ст.30 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги. Переважна більшість доводів, зазначених апелянтом, фактично стосується розгляду спору по суті, в той час як на даній стадії справа по суті вирішена бути не може.

Також апелянт зазначає про неправильність висновку суду першої інстанції з посиланням на ст.30 ЦПК України, яка встановлює виключну підсудність спору з приводу нерухомого майна.

Судом апеляційної інстанції не приймається вказане твердження апелянта, оскільки наведена норма ЦПК України врегульовує питання територіальної підсудності справи, тобто вибору між судами загальної юрисдикції конкретного суду, який має розглядати спір. У даному ж випадку предметом розгляду є саме питання юрисдикції спору, тобто віднесення його до компетенції загальних чи господарських судів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який обґрунтовано вважав, що зважаючи на склад учасників справи та характер спірних правовідносин, дана справа підсудна судам господарської юрисдикції.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько