Номер провадження: 22-ц/813/3827/24
Справа № 947/2522/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/2522/23

Провадження номер: 22-ц/813/3827/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач 1) Одеська міська рада, 2) Виконавчий комітет Одеської міської ради.

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне стягнення матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, за апеляційною скаргою адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року ухвалене у складі судді Куриленко О.М.,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим 12.04.2023 року вищезазначеним позовом, в якому остаточно просить суд стягнути солідарно з Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради на його користь матеріальну шкоду в сумі - 161 410 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати.

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11.09.2022 року, близько о 10:30, в АДРЕСА_1 , відбулось падіння гілки дерева, розташованого у безпосередній близькості до зазначеного будинку, в результаті чого було пошкоджено належний йому автомобіль VOLKSWAGEN JETTA, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі багатоквартирного будинку на асфальтованій ділянці прибудинкової території з дотриманням Правил Дорожнього Руху.

Падіння гілки відбулося за відсутності будь-якої погодної аномалії, за нормальних погодних умов.

Листом Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 20.10.2022 року його було повідомлено, що зелені насадження за адресою АДРЕСА_1 не входять до зони відповідальності КП «Міськзелентрест», на баланс інших підприємств, організацій не передавались.

Згідно висновку експерта № 7415 від 17 вересня 2022 року, виконаного судовим експертом Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту автомобілю марки VOLKSWAGEN JETTA, НОМЕР_1 , становить 281 376,33 гривень, вартість матеріального збитку становить - 161 410,01 гривень. (а. с. 1-3)

Позиція відповідачів у суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву Одеська міська рада просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Одеська міська рада посилається на те, що вона не є належним відповідачем, оскільки дерево знаходиться на прибудинковій території. Тому відповідальність повинен нести балансоутримувач об`єкту благоустрою, на території якого розташовані зелені насадження (а. с. 53 - 72)

У відзиві на позов Виконавчий комітет Одеської міської ради просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повній мірі.

Виконавчий комітет аналогічно Одеській міській раді посилається, що він не є належним відповідачем у справі. Також зазначає, що позивачем не доведено наявність підстав для покладення на виконавчий комітет солідарного обов`язку з відшкодування шкоди (а. с. 120 - 131).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаних позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що Одеська міська рада та Виконавчий комітет Одеської міської ради визначені як балансоутримувачі зелених насаджень за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач не довів наявність підстав солідарної відповідальності відповідачів (а. с. 174 180).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Сафронюк Павло Віталійович, діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року скасувати. Ухвалите нове судове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушення норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) судом не надано оцінки листу Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 20.10.2022 р. про те, що зелені насадження за адресою АДРЕСА_1 не входять до зони відповідальності КП «Міськзелентрест», на баланс інших підприємств, організацій не передавались; 2) саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди позивачу. Подія, пов`язана із пошкодженням належного позивачу майна, була зафіксована поліцейським та підтверджується наданими світлинами з місця пригоди. Факт розгляду поліцією заяви ОСОБА_1 в порядку звернення громадян не спростовує факт події з завдання шкоди; 3) саме по собі пред`явлення вимоги про солідарну стягнення шкоди не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, що є процесуальним порушенням (а. с. 183 - 185).

Узагальнені доводи відповідачів в апеляційному суді

Виконавчий комітет Одеської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить її залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи є тотожними доводам, викладеним у відзиві на позов.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.01.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року (а. с. 189 - 189 зворотна сторона).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 17.01.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» та «Реєстраційна картка вхідного документу» від 15.01.2024 року доставлено до електронної скриньки Виконавчого комітету Одеської міської ради (а. с. 192, 192 зворотна сторона).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 17.01.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» та «Реєстраційна картка вхідного документу» від 15.01.2024 року доставлено до електронної скриньки Одеської міської ради (а. с. 184, 184 зворотна сторона).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 17.01.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 15.01.2024 року доставлено до електронної скриньки адвоката Сафронюка Павла Віталійовича (а. с. 193, 193 зворотна сторона).

23 січня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшов відзив Виконавчого комітету Одеської міської ради на апеляційну скаргу (а. с. 202 - 206).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.07.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа з ціною позову є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

11.09.2022 року, близько 10:30, в АДРЕСА_1 відбулось падіння гілки дерева, розташованого у безпосередній близькості до зазначеного будинку, унаслідок чого транспортний засіб марки VOLKSWAGEN Jeta, державний номер НОМЕР_1 , отримав механічні ушкодження.

Власником вказаного транспортного засобу є позивач ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.05.2020 року (а. с. 31).

З приводу пошкодження вказаного автомобіля ОСОБА_1 звернувся до відділу №4 Одеського районного управління поліції №1. Відповідно до листа вказаного відділу поліції від 13.09.2022 р., останнє повідомило, що його заява про пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN Jeta, державний номер НОМЕР_1 , була зареєстрована до ІТС ІПНП ВП №4 ОРУП №1 та розглянута згідно Закону України «Про звернення громадян». В ході розгляду заяви зазначені в повідомленні та заяві факти знайшли своє підтвердження. Зазначені факти містять цивільно-правові відносини, для вирішення яких рекомендовано звернутися до суду (а. с. 34)

Листом Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 20.10.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено, що зелені насадження за адресою АДРЕСА_1 не входять до зони відповідальності КП «Міськзелентрест», на баланс інших підприємств, організацій не передавались (а. с. 35).

Згідно висновку експерта № 7415 від 17 вересня 2022 року, виконаного судовим експертом Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту автомобілю марки VOLKSWAGEN JETTA, НОМЕР_1 , становить - 281 376,33 грн., вартість матеріального збитку становить - 161 410,01 грн. (а. с. 5 - 30).

Вартість виготовлення вищевказаного висновку експерта, яка була оплачена позивачем, становить 2 500,00 грн. (а. с. 32)

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибних вищевказаних висновків про відмову в задоволенні позову.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі, відхилення доводів відзиву на апеляційну скаргу

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету, але не погоджується з висновком про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради, з огляду на таке.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Факт падіння дерева та настання механічних пошкоджень автомобілю позивача було зафіксовано співробітниками органів Національної поліції, згідно відповіді на заяву ОСОБА_1 до відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України за № 12367 від 11.09.2022 року, яку було розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» (а. с. 34). Завдання пошкоджень належному позивачу автомобілю VOLKSWAGEN JETTA, НОМЕР_1 , підтверджується наданими позивачем світлинами (а. с. 33 33 зворотна сторона).

Згідно висновку експерта фізичною особоюпідприємцем ОСОБА_2 №7415, складеного 17 вересня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача унаслідок події 11.09.2020 року, становить - 161 410,01 гривень. Вартість проведення експертного дослідження склала 2 500 грн..

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до листа департаменту міського господарства Одеської міської ради від 20.10.2022 року, зелені насадження, розташовані за адресою - АДРЕСА_1 не входять до зони відповідальності КП «Міськзелентрест», на баланс інших організацій не передавались (а. с. 35).

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Тобто дерево є елементом благоустрою.

Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.

Відповідно до п. 3.1. Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території.

Згідно з п. 5.2. Правил балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.

Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: - на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; - на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; - на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпунктом 7 пункту «а» ч.1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є - уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Тобто до відання Одеської міської ради належить організація благоустрою м. Одеси, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень.

Відповідний правовий висновок висловлено Верховним судом у постанові від 17 травня 2022 року по справі № 522/2890/20.

Аналізуючи викладені норми права, а також встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відзиву про неналежного відповідача з якого потрібно стягнути матеріальну та моральну шкоду на користь ОСОБА_1 є неспроможними.

Виходячи з викладеного саме до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою - АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять, Одеської міською радою не доведено, що дерево, розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , були передані на баланс комунальних підприємств, ОСББ, тощо, або що за їх утримання відповідає підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за зеленими насадженнями.

У випадку заподіяння майну чи здоров`ю особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, останній зобов`язується відшкодувати таку шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, аналіз наведених вище норм права та обставини справи надають підстави дійти висновку, що Одеська міська рада має нести обов`язок з відшкодування майнової шкоди внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль позивача, оскільки остання не визначила балансоутримувача дерева за вищевказаною адресою, на якого покладено обов`язок забезпечити його належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна.

Причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля, в результаті падіння гілки дерева, та протиправною бездіяльністю Одеської міської ради встановлено відповідно до наявних у справі доказів, які не спростовані відповідачем під час розгляду справи

Колегія відхиляє доводи відповідача про те, що наданий позивачем висновок експерта не є належним та допустимим доказом на підтвердження визначення вартості завданої майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України ).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Положення статей 76, 102 113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За вказаних обставин вказані доводи відповідача є неспроможними, оскільки не надано іншого висновку судового експерта.

Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Підлягає стягненню з відповідача - Одеської міської ради матеріальна шкода у загальному розмірі 163 910,00 грн. = 161 410 грн. (матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля) + 2 500 грн. (вартість проведення експертного висновку а. с. 32).

У позовних вимогах до Виконавчого комітету Одеської міської ради про солідарне відшкодування майнової шкоди необхідно відмовити за їх безпідставності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , є доведеними частково, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Розподіл судових витрат

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. «б,в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміні судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача - Одеської міської ради судові витрати, а саме - судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 620,00 грн. (а. с. 4), судовий збір за подачу апеляційної скарги 2 430,00 грн. (а. с. 185), а всього 4 050,00 грн..

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду у сумі - 163 910 (сто шістдесят три тисячі дев`ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору в сумі - 4 050 (чотири тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп..

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе