Справа № 481/1192/23
Провадж.№ 2/481/69/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2024 р. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлова Юрія Володимировича про відвід судді, що подана в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.

19.11.2024 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Павлов Ю.В. подав заяву про відвід судді Вжещ С.І. мотивувавши там, шо ухвалою Новобузького районного суду під головуванням судді Вжещ С.І. від 07.10.2024 року в задоволенні його клопотання про витребування доказів відмовлено. Крім того, ухвалою Новобузького районного суду під головуванням судді Вжещ С.І. від 12.11.2024 року в задоволенні його клопотання про поновлення строку для звернення з клопотанням про витребування доказів та задоволенні самого клопотання про витребування доказів відмовлено. ОСОБА_2 вводить суд в оману щодо обставин справи, надавши суду у якості оригіналу договору оренди землі від 18.08.2017 року, на підставі якого виникло право оренди земельної ділянки, оригінал договору оренди землі від 18.08.2017 року, який державну реєстрацію не проходив. В свою чергу, суд погодився з цим та надав такий документ для дослідження експертам, що вказує на необ`єктивність судді Вжещ С.І. та її прихильність до відповідача, а також викликає сумнів у тому, що у справі буде ухвалено об`єктивне рішення.

Частинами сьомою - дев`ятою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи те, що заява про відвід надійшла поза межами судового засідання, відвід розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вивчивши подану заяву та дослідивши матеріали справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частинами 1 та 2 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У заяві про відвід представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Павлов Ю.В. вказує на порушення суддею норм ЦПК України при розгляді справи №481/1192/23 та її упереджене ставлення до нього, що виявилося, зокрема, у відмові в задоволенні його клопотань та призначенні експертизи за письмовим доказом, проти якого він заперечував.

Вирішуючи такі доводи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст. ст. 126, 129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні №6-рп/2001 від 23.05.2001, судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони нескасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, незгода представника позивача, адвоката Павлова Ю.В. з процесуальними діями чи рішеннями головуючого у справі не є підставою для відводу у даній справі, а тому така заява є необгрунтованою.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду раніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, вона підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, 252, 253, 259-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлова Юрія Володимировича про відвід судді, що подана в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку визнати необґрунтованою.

Передати справу для вирішення відводу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на кінцеве рішенн суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Вжещ С.І.