Справа № 573/1860/24
Номер провадження 2/573/426/24
21 листопада 2024 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: Черкашиної М.С.
за участю секретаря: Терещенко О.В.,
розглянувши в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
20 вересня 2024 представник позивача ОСОБА_3 адвокат Герасимчук О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
Стислий виклад позиції.
Вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сім`я фактично розпалась та подружні стосунки не підтримують. Вказані обставини призвели до припинення шлюбних відносин між ними. Подальше спільне життя сторін, збереження шлюбу та примирення неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та дитини, та у зв`язку з цим просить розірвати шлюб між сторонами.
Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання позивач ОСОБА_3 та представник останньої ОСОБА_6 не з`явились, останній долучив письмову заяву про підтримання позову та розгляд справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а. с. 15).
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи сповіщеним про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади (а. с. 13, 16). Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 18 жовтня 2024 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 12).
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 30 квітня 2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис № 390. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4).
Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4 зв.б.).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на критерії шлюбу та сім`ю, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин.
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Частина 2 ст. 16 Декларації ООН «Загальна декларація прав людини» від 10 грудня 1948 року містить положення, за якими шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце.
Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).
Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Висновки суду.
Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяви позивача, вона не має наміру зберегти шлюб.
Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї, поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам позивача.
У зв`язку з відсутністю заяви позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Крім того, представником позивача заявлено вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн., проте матеріали справи не містять доказів понесених позивачем вказаних витрат у заявленій сумі, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 81, 141-142, 247, 265, 273, 280, 354-355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зареєстрований 30 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис № 390, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_8 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Білопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя