Справа № 243/3263/24
Провадження № 2/243/1006/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заявуОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Александров Олексій Олександрович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернуласяОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Александров О.О. до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листопада 2014 року матір позивача, як тимчасово переміщена особа, перебуває на обліку

в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

До 30.09.2016 ГУ ПФУ в Донецькій області нараховувало пенсійне

забезпечення матрі позивача та перераховувало належні до виплати суми на її поточний

рахунок. З 01.10.2016 ГУ ПФУ в Донецькій області перестало перераховувати

належні матері позивача суми пенсійних виплат.

Станом на день смерті ОСОБА_3 заборгованість з пенсійних виплат не була

їй виплачена. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на запит державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі

Мойсеєвої С.О. було надано листа №0500-0221-8/109627 від

18.12.2023 про розмір недоотриманої пенсії померлої

ОСОБА_3 , відповідно до якого було зазначено, що недоотримана пенсія за період з

01.12.2020 по 30.11.2021 складає 31032,26 грн. На підставі вказаної вище довідки державним нотаріусом 29.02.2024 видано свідоцтво про

право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 2-98, відповідно до якого позивач успадкувала після смерті

ОСОБА_3 недоотриману пенсію в сумі 31032,26 грн. Матір позивача за життя не отримувала пенсію з 01.10.2016, а отже

органами Пенсійного фонду України не в повному обсязі було нараховано та

погоджено до виплати в якості спадщини заборгованість з пенсійних виплат

ОСОБА_3 . 08 березня 2024 року представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала свідоцтво про право на

спадщину за законом до органів Пенсійного фонду України для отримання спадкових

пенсійних виплат. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 безпідставно відмовлено в оформленні та

виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , в інтересах якої звернувся представник. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірно відмовилось надати державному нотаріусу інформацію про

недоотриману матір`ю позивача пенсію за період з 01.10.2016

по 30.11.2020, що призвело до порушення права позивача на спадкування вказаної пенсії спадкодавця. 04 квітня 2024 року представником позивача - адвокатом Александровим О.О. надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області адвокатський запит з вимогою:

надати інформацію про періоди та розмір нарахування/ненарахування пенсії

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.09.2016 по 30.11.2021; надати інформацію про розмір спадкової пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за який період, було погоджено Пенсійним

фондом України до виплати ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про

право на спадщину за законом від 29.02.2024 зареєстрованого в реєстрі за № 2-98;

нарахувати і виплатити ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

недоотримані за життя пенсійні виплати за період з 01.09.2016 по 30.11.2021;

виплати спадкової пенсії провести за реквізитами

вказаними у запиті, де отримувачем є позивач. 24 квітня 2024 року представником позивача - адвокатом Александровим О.О. отримано від

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області лист від

15.04.2024 № 0500-0202-8/36598 з відмовою задовольнити вимоги зазначені в

адвокатському запиті від 04.04.2024.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій

області безпідставно відмовило позивачу нарахувати та виплатити позивачу

недоотриману ОСОБА_3 пенсію за період 01.10.2016 року по 30.11.2020, та нараховану пенсію за період

з 01.12.2020 року по 30.11.2021 в порядку спадкування за законом.

У зв`язку з чим, позивач просить суд:

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій

області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка

померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 грудня 2020 року по 30

листопада 2021 року в сумі 31032,26 гривень, що входить до складу її спадщини на підставі

свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТА 661805 від

29.02.2024, виданого державним нотаріусом Суворовської державної

нотаріальної контори у місті Одеса Мойсеєвою Світланою Олександрівною, зареєстроване в реєстрі за № 2-98, спадкова справа № 132/2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій

області нарахувати і виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману за життя ОСОБА_3 пенсію за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2020 року;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду

України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 та

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 2612 від 08.03.2024, оформити та виплатити

ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді

спадщини за законом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за

законом серії НТА 661805 від 29.02.2024, виданого Державним нотаріусом

Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мойсеєвою

Світланою Олександрівною, зареєстроване в реєстрі за № 2-98, спадкова

справа № 132/2022.

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Александров О.О., що діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1174598 від 29.04.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником через систему «Електронний суд» до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області через систему «Електронний суд» п одано до суду відзив на позов в якому зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні

Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Мирнограді, як внутрішньо переміщена особа, та отримувала пенсію за

віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата

пенсії ОСОБА_3 проведена по вересень 2016 року.

З 01.10.2016 виплата пенсії ОСОБА_3 припинена на підставі статті 12 Закону

України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706. ОСОБА_3 особисто до органів Пенсійного фонду України за

поновленням виплати пенсії не зверталася.

Пенсійна справа ОСОБА_3 знята з обліку з 01.12.2021 у зв`язку зі смертю

пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Мойсеєвої С.О., Головним

управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю

ОСОБА_3 з урахуванням вимог частини першої статті 46

Закону № 1058 та в грудні 2023 року надіслана довідка нотаріусу про суму

недоотриманої пенсії в розмірі 31032,26 грн. за період з 01.12.2020 по 30.11.2021. Таким чином, підстави для поновлення пенсії по закритій у зв`язку зі смертю

пенсійній справі померлої ОСОБА_3 за інший період відсутні. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 08.03.2024 із заявою №2612 щодо

виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3

звернулась ОСОБА_2 через довірену особу

ОСОБА_4 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

За результатом розгляду наданих документів відповідачем було прийнято рішення

від 18.03.2024 року П/С № 01, яким у виплаті недоотриманої пенсії, у зв`язку зі

смертю ОСОБА_3 , відмовлено по причині подання заяви представником

ОСОБА_4 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, всупереч вимог пункту 1.1 Порядку 22-1. Таким чином, поновлення нарахування та виплати пенсії органами Пенсійного фонду

України можливо провести виключно на підставі особистої заяви пенсіонера про

поновлення виплати пенсії, наданої за життя; особистої заяви спадкоємця,

визначеного нотаріусом, щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю

пенсіонера або за рішенням суду. Оскільки пенсійну справу закрито по причині смерті ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом з ІКІС ПФУ «Підсистема призначення та виплати пенсій (ППВП)» та на підставі вищезазначеного, відсутні підстави здійснити розрахунок пенсії за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2020 року. Враховуючи викладене, відповідач заперечує проти позовних вимог позивача та просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Ошовська О.В., що діє на підставі довіреності від 23.05.2023 в судовому засіданні надала пояснення викладені аналогічним у відзиві на позовну заяву, який було подано до суду та просила суд в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі свого представника не забезпечила, на адресу суду від третьої особи надісланий лист з проханням справу розглянути за відсутності її представника.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 30 грудня 2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка, Донецького району, Донецької області, в Україні померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мойсеєвою С.О. від 29.02.2024 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-98 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в розмірі 31032,26 грн., що знаходиться в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та належала спадкодавцю на підставі довідки, виданої відділомобслуговування громадян № 18 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.12.2023 за № 0500-0221-8/109627. Загальна вартість спадкового майна -31032,26 грн.

З вказаної довідки виданої відділомобслуговування громадян № 18 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.12.2023 за № 0500-0221-8/109627 слідує, що недоотримана пенсія за життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 31032,26 грн. становить за період з 01.12.2020 по 30.11.2021.

РішеннямГоловного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від

18.03.2024 року П/С № 01 за результатом розгляду заяви від 08.03.2024 № 2612 та поданих документів відмовлено ОСОБА_4 в оформленні та виплаті

недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а самеп. 1.1 Порядку 22-1 (заява подана довіреною особою).

04 квітня 2024 року представником позивача - адвокатом Александровим О.О. направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області адвокатський запит з проханням надати:

інформацію про періоди та розмір нарахування/ненарахування пенсії

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.09.2016 по 30.11.2021; інформацію про розмір спадкової пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за який період, було погоджено Пенсійним

фондом України до виплати ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про

право на спадщину за законом від 29.02.2024 зареєстрованого в реєстрі за № 2-98;

нарахувати і виплатити ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

недоотримані за життя пенсійні виплати за період з 01.09.2016 року по 30.11.2021;

виплати спадкової пенсії провести за реквізитами

вказаними у запиті, де отримувачем є позивач.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.04.2024 № 0500-0202-8/36598 наданого на адвокатський запит представника позивача - адвоката Александровим О.О. слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_3 мала статус внутрішньо переміщеної особи. Виплату пенсії ОСОБА_3 призупинено з 01.10.2016 на підставі статті 12 Закону

№ 1706. За поновленням пенсії до органів Пенсійного фонду України ОСОБА_3 не зверталася. Пенсія за період з 01.10.2016 по 30.11.2021

не нараховувалася та не виплачувалася. При наданні відповіді на запит державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса була вказана загальна сума недоотриманої пенсії за період з 01.12.2020 по 30.11.2021, яка склала 31032,26 грн., та нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, відповідно до ч.1 ст. 46 Закону № 1058. Також, у відповіді нотаріальній конторі зазначено, що сума недоотриманої пенсії може бути зменшена в залежності від дати звернення за виплатою недоотриманої пенсії спадкоємця з усіма необхідними документами. Виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера здійснюється на підставі відповідної заяви, яка реєструється в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. 08 березня 2024 ОСОБА_2 звернулася до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та надала заяву, зареєстровану за № 2612, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, свідоцтво про право на спадщину. За результатом розгляду заяви № 2612 від 08.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 18.03.2024 року П/С № 01 про відмову в оформленні та виплаті

недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , оскільки виявлені порушення норм чинного законодавства, а самеп. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року за № 22-1 - заява подана довіреною особою.

На підтвердження своїх заперечень викладених у відзиві на позовну заяву відповідачем до відзиву долучено аналогічне рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 про відмову ОСОБА_4 в оформленні та виплаті

недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії по пенсійній справі 01 ОСОБА_3 за період з 01.10.2016 по 30.11.2020, який виконаний в довільній формі та з якого слідує, що за вказаний період розмір нарахованої пенсії становить 0,00 грн. та розмір фактично виплаченої пенсії становить 0,00 грн., а також витяг з електронної пенсійної справи ОСОБА_3 з якого слідує, що розмір недоотриманої пенсії за життя останньої становить

31032,26 грн.

Вирішуючи вказаній спір в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 про відмовуОСОБА_4 в оформленні та виплаті

недоотриманої суми пенсії, суд виходить з наступного.

Підставою відмови відмовідачем в оформленні та виплаті

недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , слугували виявлені порушення норм чинного законодавства, а саме п. 1.1 Порядку 22-1 (заява подана довіреною особою).

У вказаному рішенні відповідач вказав, що ОСОБА_4 звернулася із заявою № 2612 від 08.03.2024, як представник, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах ОСОБА_2 .

В даному рішенні відповідач зазначив, що відмовив ОСОБА_4 в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

Разом з тим, із зазначеного рішення слідує, що також вказує позивач та підтверджує відповідач, що ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою № 2612 від 08.03.2024, як представник, в інтересах ОСОБА_2 , тобто як при зверненні представника позивача з заявою № 2612 від 08.03.2024, так і винесення рішення відповідачем стосовно розгляду даної заяви, свідчить саме про порушення прав позивача, тому суд вважає, що відповідачем рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 відмовлено в оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , саме позивачу ОСОБА_2 .

Пунктом 3 Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1, визначено, що одним із принципів здійснення прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду є, зокрема: орієнтація на одержувача формування ефективної системи взаємодії з одержувачем послуги, надання послуги на базі централізованих інформаційних технологій незалежно від місця взяття його на облік (проживання, перебування на обліку).

Відповідно до пункту 5 Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України під час здійснення прийому та обслуговування особи користуються правами, передбаченими Законами України «Про звернення громадян», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

Особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право, зокрема: звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Пунктом 9 Постанови про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України визначено, що органи Пенсійного фонду не мають права вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду; відмовляти одержувачу у прийнятті оформлених належним чином і поданих у встановленому законодавством порядку заяв, звернень, документів, які він вважає за необхідне подати органу Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (надалі також «Порядок»).

Абзацом першим пункту 1.1 Порядку визначено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).

Абзацом четвертим пункту 2.26 Порядку визначено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, пунктом 5 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України передбачено право особи звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Положення про те, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, заявник повинен звернутися виключно особисто, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) не містить.

Не свідчить про наявність такого обмеження (щодо звернення до органу ПФУ через уповноваженого представника) і системний зміст вищевказаного Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пункт 5 даного Порядку передбачає право особи звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку.

Відтак, у спірних правовідносинах відповідачем допущено безпідставне розширене тлумачення змісту пунктів 1.1 та 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), оскільки положення щодо особистого звернення заявника з відповідною заявою та неможливості представництва у цих відносинах вказаний Порядок не містить.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в оформленні та виплату їй недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, рішення також підлягає скасуванню.

Стосовно вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача недоотриману пенсію її померлої матері ОСОБА_3 в розмірі 31032,26 гривень 26копійок, в порядку спадкування за законом згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.02.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 2-98 суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатті 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в Головному управлінні

Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Мирноград, як отримувач пенсії за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до неї перейшло право власності на недоотриману пенсію за життя її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 31032,26 грн., що належала спадкодавцю на підставі довідки, виданої відділомобслуговування громадян № 18 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.12.2023 за № 0500-0221-8/109627, та з якої слідує, що вказана сума недоотриманої пенсії розрахована за період з 01.12.2020 по 30.11.2021.

В свою чергу, як вказує позивач у позовній заяві, так і зазначає відповідач у відзиві на позов, що з 01.10.2016 нарахування та виплата пенсії ОСОБА_3 припинена.

Таким чином, відповідачем сума недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 , при наданні інформації державному нотаріусу на його запит з метою видачі позивачу, як спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за законом, розрахована згідно ч.1 ст. 46 Закону № 1058.

Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст. 66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про пво на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину.

За таких обставин, суд доходить висновку, що сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину та становить 31032,26 грн. за період з 01.12.2020 по 30.11.2021, та вказані вимоги в цій частині підлягають судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач зазначає, що за період з 01.10.2016 по 30.11.2020 взагалі не було проведено нарахування та виплата недоотриманої за життя пенсії її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач вказані обставини не заперечує, вказує, що з 01.10.2016 виплата пенсії ОСОБА_3 припинена на підставі статті 12 Закону

України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706, та на обґрунтування своїх доводів надав розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії по пенсійній справі 01 ОСОБА_3 за період з 01.10.2016 по 30.11.2020, який виконаний в довільній формі та з якого слідує, що за вказаний період розмір нарахованої пенсії становить 0,00 грн. та розмір фактично виплаченої пенсії за цей же період становить 0,00 грн.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги вказаний розрахунок наданий відповідачем, який виконаний в довільній формі та не містить ані реквізитів управління, ані скріплений печаткою, тому погоджується з доводами позивача та вважає, що спірним періодом, щодо не нарахування та не виплати недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_3 є саме період з 01.10.2016 по 30.11.2020, який і визнається судом спірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV встановлені підстави для припинення виплати пенсії, а саме виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Однак, відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення нарахування та виплати пенсії померлій ОСОБА_3 за спірний період з 01.10.2016 по 30.11.2020 .

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене.

Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена.

За викладених обставин, суд встановивши, що позивач має право на спадкове майно пенсіюза віком своєї матері ОСОБА_3 , що є власністю позивача в порядку спадкування за законом, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останньою за життяза період з 01.10.2016 по 30.11.2020, яка також є власністю позивача в порядку спадкування, шляхом зобов`язання відповідача виплати позивачу за вказаний період недоотриману пенсію, що належала її матері.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву її представника за довіреністю ОСОБА_4 № 2612 від 08.03.2024, оформити та виплатити

ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді

спадщини за законом, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за

законом від 29.02.2024, зареєстроване в реєстрі за № 2-98, суд зазаначає, що вказана вимога не є належним способом захисту цивільних прав, оскільки не відновить право позивача на виплату належних їй сум.

Суд зауважує, що належним способом захисту цивільних прав у даному спорі є стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії її померлої матері в розмірі 31032,26 гривень, в порядку спадкування за законом згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.02.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 2-98, що судом вже розглянуто та задоволено.

Крім того, суд вважає за необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 суму судового збору, сплаченого останньою при зверненні до суду із зазначеним позовом у розмірі 1937,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 15, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник, адвокат Александров Олексій Олександрович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18.03.2024 року П/С № 01 про відмову ОСОБА_2 в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка

померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 31032 (тридцять одна тисяча тридцять дві) гривень 26копійок, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.02.2024, зареєстрованого в реєстрі за № 2-98.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій

області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка

померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2020 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,судовий збір у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 15.07.2024.

Суддя І.Ю. Фалін