У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

встановив:

08.10.2024 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Опаленик М.Ю., звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому серед іншого просить визнати в порядку спільного майна подружжя за позивачем право власності частки на автомобіль марки «Mazda 6», 2008 р.в., червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 . Стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 160000 грн.

В позовній заяві зазначено, що на даний момент ціну позову встановити неможливо, та як позивач не має можливості провести оцінку рухомого майна за відсутності правовстановлюючих документів, тому посилається на ч. 2 ст. 176 ЦПК України, за якою розмір судового збору попередньо визначає суд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України регламентовано вимоги, які повинна містити позовна заява, зокрема 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у справах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

До позову додано копію договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу від 05.11.2022, за яким вартість автівки вказана у сумі 320000 грн.

Більш того предметом позову є поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля, шляхом компенсації відповідачу вартості частки автомобіля в сумі 160000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму у 2024 році для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028 гривні.

В розглядуваному випадку стороною позивача не визначено ціну позову, при цьому надано договір-купівлі продажу спірного автомобіля за 05.11.2022, де вартість автівки вказана у 320000 грн., а позивачем заявлено до стягнення з відповідачки позивача грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 160000 грн., а відтак доводи представника позивача про неможливість визначення ціни позову є неспроможними.

З огляду на вказане позивачу слід визначити ціну позову з урахуванням вищевказаного, або шляхом проведення оцінки транспортного засобу відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Виходячи з вказаної суми позивачу слід сплатити судовий збір.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши стороні позивача строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність з вищевикладеним, а саме зазначити ціну позову; сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», виходячи з вказаної ціни позову, надавши відповідне підтвердження сплати судового збору в розмірах, визначених п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху.

Роз`яснити позивачу та його представнику необхідність усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом подання позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та попередити, що в протилежному разі заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов