Справа № 158/2913/24
Провадження № 2/0158/776/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участю секретаря судового засідання- Оніщук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.08.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02165-08/2023, за умовами якого останній отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними, відповідно вимог вищевказаного кредитного договору.

26.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26022024, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників.

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 26022024 від 26.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20875 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 15875 грн. заборгованість за відсотками.

Крім того, зазначають, що 19.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4662551, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними, відповідно до вимог вищевказаного кредитного договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників № 23 від 11.04.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24150 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18150 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також 17.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76574625, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними, відповідно до вимог вищевказаного кредитного договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників № 22 від 11.04.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13968,75 грн., з яких: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11468,75 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, зазначають, що 02.07.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5792759, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними, відповідно до вимог вищевказаного кредитного договору.

11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до якого, ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників № 3 від 10.04.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 9711 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6711 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також 31.08.2023 року та 16.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори №39830-08/2023, № 19564-08/2023, № 19555-08/2023, за умовами яких відповідач отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ними, відповідно до вимог вищевказаних кредитних договорів.

21.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024, у відповідності до якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 39830-0/2023 в розмірі 12675 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9675 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 19564-0/2023 в розмірі 9200 грн., з яких 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 19555-0/2023 в розмірі 9200 грн., з яких 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7200 грн. - сума заборгованості по відсотках.

Вказує, що всупереч умовам вищевказаних кредитних договорів ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання не виконує. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами не виконав, кредитні кошти не повернув, у нього утворилася заборгованість перед позивачем за договором у загальному розмірі 99779, 75 грн., яку просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та понесені судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.10.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло З.Я. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого не погоджується з аргументами, викладеними позивачем у позовній заяві. Вказує, що надані позивачем копії договорів не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , а також суду не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Стверджує, що матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, а також не підтверджують факт наявності заборгованості за відсотками за кредитними договорами у розмірі 76279,75 грн., однак не заперечує щодо укладення кредитних договорів та наявності заборгованості по тілу кредиту в розмірі 23500 грн. Посилаючись на вищевикладене, просить врахувати при розгляді даної справи поданий відповідачем відзив на позовну заяву та ухвалити рішення, яким позов задовольнити частково; стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 23500 грн.

17.10.2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Миколаєнко В.М. до суду подані додаткові письмові пояснення у справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримують. Вказує, що кредитні договори укладені відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписані сторонами із застосуванням електронного підпису. Крім того, відповідачем ОСОБА_1 не заперечується укладення кредитних договорів, отримання зазначених грошових коштів та обізнаність із кредитними договорами. Останнім не надано належних та допустимих доказів спростування позовних вимог, а тому просить позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.08.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №02165-08/2023, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., строком на 360 днів до 02.08.2024 року, з процентною ставкою 2,50% в день. (а.с.11-13).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису W9682).

Згідно п.4.4.2 договору, клієнт зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у порядку встановленому договором.

26.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем укладено договір факторингу №26022024, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Стар Файненс Груп». (а.с.17-18).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26022024 від 26.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20875 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 15875 грн. заборгованість за відсотками (а.с.20).

Крім того, 19.09.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 4662551, відповідно до умов якого відповідач отримав позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту у розмірі 6000 грн. на строк 360 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день (а.с.25-27).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису yN0MA74hg6).

Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Вони є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с. 29-35).

Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.04.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 23 від 11.04.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.33).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 24150 грн. з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18150 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 34).

Також 17.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 76574625, відповідно до умов якого відповідач отримав позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту у розмірі 10000 грн. на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день (а.с.26-38).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису RJR0qLmOrv).

Підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Вони є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с. 29-31).

Згідно з п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.04.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 22 від 11.04.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с.39).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 13968 грн.75 з яких: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11468 грн. 75 - сума заборгованості за відсотками (а.с. 40).

Крім того, судом встановлено, що 02.07.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5792759, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до вищевказаного договору позикодавець передає позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти (позику) в сумі 3000 грн. (п.2.3.3 договору) на погоджений умовами договору строк - до 20.09.2023 року (80 днів) (п.2.3.4,п.2.3.6), шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером платіжного засобу (банківської карти) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п.2.5 договору).

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти), а саме: акційна процентна ставка, фіксована - в розмірі 1.24500% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 договору (п.2.4.1), базова процентна ставка, фіксована - в розмірі 2.49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 договору позики, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору (п.2.4.2 договору), основна процентна ставка, фіксована - в розмірі 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п.2.4.3 договору).

Відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Такі ж відомості щодо умов кредитування містить паспорт позики та додаток №1 до договору позики № 5792759 від 0207.2023 року. Вказані документи підписано електронним підписом Споживача (а.с.12-16).

Відповідно до п. 9.1 договору договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку. передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле.

01.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору позики № 5792759 від 02.07.2023 року, якою сторони продовжили строк повернення позики до 20.10.2023 року (а.с.57).

31.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору позики № 5792759 від 02.07.2023 року, якою сторони продовжили строк повернення позики до 19.11.2023 року (а.с.60).

30.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до договору позики № 5792759 від 02.07.2023 року, якою сторони продовжили строк повернення позики до 19.12.2023 року (а.с.63).

06.11.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 4 до договору позики № 5792759 від 02.07.2023 року, якою сторони продовжили строк повернення позики до 25.01.2024 року (а.с.66).

11.01.2024 року між TOB «Маніфою» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до якого TOB «Маніфою» передало (відступило) за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні TOB «Маніфою» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. (а.с.69-71)

Згідно з п. 1.5. Договору факторингу Права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акт прийому-передачі Реєстру боржників Реєстру Боржників (Додаток №2).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу 11-01/24 року від 10.04.2024 року та витягу з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу 11-01/2024 року від 11.01.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 9711 грн. з яких: 3000 грн. -заборгованість за основною сумою боргу; 6711 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с.73-74).

Також 31.08.2023 року та 16.08.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори №39830-08/2023, № 19564-08/2023, № 19555-08/2023, які підписано електронним підписом (а.с.80-85, 87-92, 94-99).

За умовами договору про надання фінансового кредиту № 39830-08/2023 від 31.08.2023 року, ОСОБА_1 отримав позику грошові кошти у розмірі 3000 грн. на строк 360 днів до 24.08.2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день.

За умовами договору про надання фінансового кредиту № 19564-08/2023 від 16.08.2023 року, ОСОБА_1 отримав позику грошові кошти у розмірі 2000 грн. на строк 360 днів до 09.08.2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день.

За умовами договору про надання фінансового кредиту № 19555-08/2023 від 16.08.2023 року, ОСОБА_1 отримав позику грошові кошти у розмірі 2000 грн. на строк 360 днів до 09.08.2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% в день.

Вищевказані договори про надання фінансового кредиту підписані електронним підписом позичальника.

21.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024, у відповідності до якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.101-104).

Відповідно до Реєстру Боржників від 21.03.2024 року до Договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 39830-0/2023 в розмірі 12675 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9675 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 19564-0/2023 в розмірі 9200 грн., з яких 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 19555-0/2023 в розмірі 9200 грн., з яких 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7200 грн. - сума заборгованості по відсотках (а.с. 105)

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірними кредитними договорами і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття «зобов`язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17 зазначено, що в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Таким чином, обов`язок щодо повернення коштів за кредитним договором має абсолютний характер і його невиконання можливо виключно у визначених законом випадках.

Отже, зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи презумпцію правомірності укладених кредитних договорів такі договори у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених ними прав і обов`язків сторін.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Цим же законом визначені особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка розглядається, кредитні договори № 6131069 від 31.05.2023 року та № 78661659 від 11.05.2023 року укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач не надав жодного належного і допустимого доказу для спростування факту укладення спірних кредитних договорів в електронному виді та накладення на них будь якого іншого підпису.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Тобто, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є підтвердженням отримання грошових коштів і саме на позичальника закон покладає обов`язок доказування протилежного.

Проте, відповідач не надав жодного підтвердження факту неотримання грошових коштів за спірними кредитними договорами. Навпаки, у відзиві на позовну заяву не заперечив щодо укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів за ними.

Доказів виконання умов кредитних договорів та повернення коштів відповідач не надав, що в загальному, свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за договорами позики № 4662551 від 19.09.2023 року та № 76574625 від 17.07.2023 року, а тому така підлягає перерахунку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У справі яка розглядається, за умовами укладеного між сторонами договору позики № 4662551 від 19.09.2023 року, останній укладено на строк 30 днів. Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором безпосередньо до моменту переходу права вимоги, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Як уже зазначалось вище, за кредитним договором № 4662551 від 19.09.2023 року відповідач отримав кредит у розмірі 6000 гривень на строк 30 днів із сплатою за користування кредитом 2,5% в день, що становить 150 гривень в день. Отже, за цим кредитним договором відповідач зобов`язаний сплати відсотки у розмірі 4500 гривень.

Таким чином розмір заборгованості за договором позики № 4662551 від 19.09.2023 року становить 10500 грн.

Разом з тим, суд не погоджується з розміром заборгованості за договором позики № 76574625 від 17.07.2023 року, виходячи з наступного.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики № 76574625 від 17.07.2023 року, останній укладено на строк 30 днів. Таким чином, загальний розмір кредиту за вищевказаним договором на дату повернення позики становить 17500 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним договором позики, відповідачем ОСОБА_1 16.08.2023 року, 15.09.2023 року, 15.10.2023 року та 14.11.2023 року частково погашено заборгованість за договором позики на загальну суму 7500 грн.

Таким чином загальний залишок заборгованості за договором позики становить 10000 грн.

Так, Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пунктом 5 ч. п. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у договорі про споживчий кредит зазначається строк, на який надається кредит, а частиною сьомою статті 11 цього закону передбачено, що будь-які пропозиції кредитодавця про зміну умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону (окрім зміни змінюваної процентної ставки), повинні здійснюватися шляхом направлення кредитодавцем споживачу повідомлення в такий спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення. Умова договору про надання споживачеві пропозицій про зміну зазначених умов договору іншим чином, ніж таким, що дає можливість встановити дату відправлення повідомлення, є нікчемною.

Пропозиції споживачу про зміни інші, ніж зміна умов договору про споживчий кредит, визначених частиною першою статті 12 цього Закону, повинні надаватися у спосіб та строки, передбачені договором про споживчий кредит.

Згідно п. 6 договорів позики за 4662551 від 19.09.2023 року та № 76574625 від 17.07.2023 року позичальник має право продовжити строк користування Позикою (пролонгація), який продовжується за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. При продовженні строку користування позикою процентна ставка буде розраховуватися за базовою процентною ставкою, визначено у п.п.2.3 п.2 Договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами.

Таким чином, положення п. 6 договорів позики зумовлює продовження строку кредитування лише у випадку його ініціювання позичальником шляхом вчинення вищевказаних дій, які останнім вчинено не було, а отже строк користування позикою не продовжувався, що відповідно, виключає можливість стягнення нарахування відсотків поза межами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення, зокрема з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість: за договором про надання фінансового кредиту № 02165-08/2023 від 09.08.2023 року в розмірі 20875 грн.; за договором позики № 4662551 від 19.09.2023 року в розмірі 10500 грн.; за договором позики № 76574625 від 17.07.2023 року в розмірі 10000 грн.; за договором позики № 5792459 від 02.07.2023 року в розмірі 9711 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 39830-08/2023 від 31.08.2023 року в розмірі 12675 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 19564-08/2023 від 16.08.2023 року в розмірі 9200 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 19555-08/2023 від 16.08.2023 року в розмірі 9200 грн., а всього на загальну суму 82161 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що вимоги позову недоведені, оскільки матеріали справи не містять повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за спірними кредитними договорами. З огляду на вищевикладені норми Закону, неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від виконання обов`язків виконання договору. Доказів виконання умов кредитних договорів в користь первісних кредиторів відповідачем не надано.

Разом з тим, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З.Я. не заперечила щодо укладення ОСОБА_1 вищевказаних кредитних договорів та отримання останнім кредитних коштів.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У ході розгляду даної справи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 3028 грн. Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково на суму 82161 грн.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (82161 грн. х 100 : 99779,75 грн. = 82,34%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2493,26 грн. (3028 х 82,34: 100) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 77, 81, 82, 141, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором про надання фінансового кредиту № 02165-08/2023 від 09.08.2023 року в розмірі 20875 грн.; за договором позики № 4662551 від 19.09.2023 року в розмірі 10500 грн.; за договором позики № 76574625 від 17.07.2023 року в розмірі 10000 грн.; за договором позики № 5792459 від 02.07.2023 року в розмірі 9711 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 39830-08/2023 від 31.08.2023 року в розмірі 12675 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 19564-08/2023 від 16.08.2023 року в розмірі 9200 грн.; за договором про надання фінансового кредиту № 19555-08/2023 від 16.08.2023 року в розмірі 9200 грн., а всього на загальну суму 82161 (вісімдесят дві тисячі сто шістдесят одну) грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2493 (дві тисячі чотириста дев`яносто три) грн. 26 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Представник позивача - Грибанов Денис В`ячеславович, адреса: м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, Київської області.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача - адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, адреса: вул. Мала Арнаутська, 71/6, м. Одеса.

Повний текст рішення складений 20.11.2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч