Березівський районний суд Одеської області
24.10.2024
Справа № 494/1612/24
Провадження № 2/494/638/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Рябчун А. В.,

за участю: секретаря судового засідання Авдєєвої С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу № 494/1612/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присуджених аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присуджених аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 жовтня 2020 року Березівським районним судом Одеської області постановлено судовий наказ про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.09.2020 року до досягнення ним повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказала, що з часу присудження аліментів її матеріальне становище погіршилось, оскільки вона на даний час не працює, так як дитячий садок у м. Миколаєві, де вона працювала закрили. Будь-яких доходів не має. Дитина росте, тому її потреби також зросли. Мінімальна сума присуджених аліментів є недостатньою для повноцінного та гармонійного розвитку забезпечення сина.

Посилається на те, що відповідач на теперішній час проходить службу в ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , він являється здоровим та працездатним, регулярно отримує заробітну плату.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та встановити його у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2024 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судові засідання не з`явилася. Одночасно від її представника 24 жовтня 2024 року надійшла заява про слухання справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З дослідженого судом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 липня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області встановлено, що у сторін є дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з витягу з реєстру Новокальчевської територіальної громади від 19 серпня 2024 року № 2024/009925588 та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 22 листопада 2016 року № 5128- ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно судового наказу Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року у справі № 494/986/20 з відповідача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2020 року до досягнення ним повноліття, а саме: до 06.07.2033 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі.

Разом з цим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На сьогоднішній день син подорослішав, росте, розвивається, збільшилися потреби на його утримання, що є підставою для вимоги про зміну способу стягнення аліментів.

Таким чином, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів.

Суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, визначення указаного позивачем способу стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність чи відсутність у нього інших дітей, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, тому суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку роботу і отримувати дохід, доказів протилежного суду не надано. А відтак суд вважає, що з такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати інтересам сторін та не буде погіршувати їх матеріального стану.

При цьому, суд зазначає, що починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припиняється стягнення аліментів на підставі судового наказу Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 183, 192 СК України, статтями 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу присуджених аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року у справі № 494/986/20, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судовий наказ Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року у справі № 494/986/20 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя А. В. Рябчун