Справа № 579/1766/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Придатка В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сірої С.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 -О.,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 , 1979 року народження, є батьком неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 2022 року проживають в сім`ї старшої сестри ОСОБА_7 , 2002 року народження, яка разом із чоловіком ОСОБА_11 , 1997 року народження, вже близько 2 років піклується про дівчат, забезпечує їх матеріально, оскільки мати дітей, ОСОБА_12 , раніше хворіла, згодом померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а зв`язок з батьком дівчат був втрачений. За час проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в сім`ї ОСОБА_15 батько, ОСОБА_16 , жодного разу не цікавився їх життям, навчанням, не телефонував, не утримував матеріально.

Згідно довідок з навчальних закладів, де навчалися раніше та навчаються зараз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , життям та навчанням дітей цікавилися ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_11 . Батько, ОСОБА_3 , навчанням дітей не цікавився, не відвідував батьківські збори, не телефонував викладачам.

Відповідно до довідки, наданої лікарем стоматологічної клініки "Еліт-Б" (м.Львів), лікуванням ОСОБА_14 , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя ОСОБА_17 , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, ОСОБА_3 , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував.

Працівниками служби у справах дітей неодноразово обстежувалися умови проживання дітей ОСОБА_18 як до смерті матері, ОСОБА_12 , та і після її смерті. Жодного разу батько дітей не був присутній, зв`язок з дітьми не підтримував.

Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій міській раді 10.07.2024 року. Одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, зокрема те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своїх дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та передати дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області для подальшого влаштування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що в поле зору служби в справах дітей сім`я потрапила з 2016 року котрась із дівчат скоювала адміністративні правопорушення. Були у значній скруті, жили бідно: ОСОБА_12 мала чотирьох дітей, певні проблеми з поведінкою. Зі слів дітей, якщо батько і надавав фінансову підтримку, то завжди зі скандалами і з`ясуванням стосунків. Мати, ОСОБА_12 , хворіла на алкогольну залежність, не завжди належним чином виконувала батьківські обов`язки, але після відповідних спонукань робила зусилля і йшла на компроміси. Батька служба у справах дітей ніколи не бачила, тому після смерті матері зроблено висновок, що діти фактично залишилися без законних представників. Приблизно у травні-червні 2024 року старша сестра забрала дівчат до себе у ОСОБА_19 , але виникла маса проблем із статусом дітей батько не помер, не зник безвісти, не був позбавлений батьківських прав, що утруднювало вирішення поточних питань із правовим статусом та забезпеченням дітей. Діти надати контакти батька відмовилися, посилаючись на те, що припинили спілкуватися з ним, оскільки він відмовився приїхати на похорони їхньої матері.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову і просили відмовити у ньому. Відповідач повідомив, що дуже цінує та любить дітей. Тільки завдяки його турботі та допомозі діти ще не опинилися у інтернатах. Що стосується періоду після смерті матері дівчат, пояснив, що діти, як він бачив, уже фінансово від нього не залежали, мешкали в родині старшої сестри та вона їх забезпечувала. Враховуючи, що його було різко обмежено у можливості спілкування з дітьми після смерті дружини, він не вважав доцільним нав`язуватися. Пару разів він пробував забрати дівчаток проживати до себе, але діти плакали і він відмовився від цієї думки. Чоловік старшої сестри дівчат працює програмістом, забезпечує достатній життєвий рівень. Йому відповідач пропонував забрати дітей до себе, на що ОСОБА_17 відмовив. Підтвердив, що дійсно постійно не проживав із дітьми, оскільки із 2017 року розлучений із ОСОБА_12 , постійно їздив на заробітки. Однак до 2023 року щомісяця приїжджав до дітей, привозив гостинці, подарунки, пересилав кошти ОСОБА_12 добровільно, аліментів із нього не стягували. В той же час сама ОСОБА_20 налаштовувала дівчат проти нього, намагалася створити про нього негативне уявлення. Спершу він думав, що ОСОБА_21 , старша сестра дітей, припинить таке ставлення, домовлявся про внесення ним як батьком частини коштів за лікування дітей та послуги стоматолога, але потім спілкування із Ткачами скоротилося, виявилося, що вони теж настроюють дітей проти нього. Відповідач вважає, що оформлення опікунства, особливо з урахуванням наявності власної дитини у сім`ї ОСОБА_15 , потрібне ОСОБА_22 та її чоловікові, аби безперешкодно втекти з країни і уникнути мобілізації до війська.

Представник третьої особи суду пояснила, що тато, на її думку, зайняв зручну позицію: бачачи, що мати дітей занепадає, самоусунувся і майже весь час перебував на заробітках, тоді як ОСОБА_12 іноді по три дні не вставала з ліжка. Побутові умови покращилися лише у 2021 році, коли стала допомагати старша сестра ОСОБА_7 .

Судом заслухано думку неповнолітньої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що, на її думку, батько недостатньо цікавиться їх життям, не в змозі надати їм базових речей: забезпечити можливості навчання, спілкування тощо. Раніше у родині завжди відбувалися сварки, батько непримиренно відстоював власні думки та погляди. Матеріально допомагав, але які саме суми пересилав мамі, доньці не відомо. Вона б радше хотіла, щоб опікунами стали сестра та її чоловік; опікун потрібен їй, щоб вступити у коледж, представляти її інтереси у медичних закладах. Батько цими питаннями не опікувався, а сестра займається постійно самій ОСОБА_23 потрібно лікування акне і стоматологічне обслуговування. З батьком ОСОБА_23 взагалі довгий час не спілкується: коли мама померла, він не приїхав, не підтримав, тому вона відцуралася, не спілкувалася й ігнорувала. Тато дійсно пропонував поїхати разом у Польщу, але вони відмовилися, то він завіз їх до ОСОБА_24 до сестри, а сам повернувся до Києва. Тато мешкає в гуртожитку, умов для проживання двох доньок не створено. Крім того, сам батько постійно каже, що «не хоче нав`язуватися».

Судом заслухано думку малолітньої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що, на її думку, батько замало ними цікавився. Його небажання приїхати перешкоджає їй у отриманні паспортного документа, створює проблеми у будь-яких питаннях, від навчальних і до медичних. Вона б хотіла, щоб вони стали підопічними сестри.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду підтвердила обставини, викладені у позові. Ще до війни вони з чоловіком часто забирали сестер до себе на ОСОБА_25 , іще з того часу несуть усю моральну та іншу відповідальність за них. Сестри мають багато проблем зі здоров`ям, потребують лікування та нагляду лікарів. Батько, який повинен автоматично, без прохань і нагадувань, забезпечувати значний обсяг цих базових потреб, дбати про їх навчання, про лікування, одягати, забезпечувати харчування, в реальності поводився геть невідповідно: заперечував проти необхідних за віком щеплень, відмовлявся приїхати та виконати необхідні обов`язки як батько при оформленні паспорта ОСОБА_23 , а тепер і ОСОБА_26 . Що стосується нібито налаштовування дітей проти батька, то особисто свідок їх проти батька не налаштовувала, спілкування ніколи не забороняла, але рішуче висловлювалася проти неадекватного спілкування, окриків, надмірної строгості, схильності до сварок, які демонструє відповідач. Останній ніколи в інтереси дітей не вникав, з будь-якого питання демонстрував максимального аб`юзивний стиль розмови. При цьому він забрав із дому все, навіть мамине золото, посилаючись на те, що ОСОБА_20 його пропила б. Сама свідок працює з 13 чи 14 років, а з 18 років регулярно допомагала матері грошима. Відповідач допомагав, але рідко, та які суми пересилав, свідку невідомо. Аліменти з відповідача мати не стягувала тому, що він сам просив не стягувати, щоб це не перешкоджало їздити на заробітки в інші країни.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що сім`ю ОСОБА_18 знає давно, перебував у дружніх стосунках. Обидві сім`ї багатодітні. Що стосується відповідача повідомив, що той постійно працював, їздив на заробітки, аби забезпечити родину.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, заслухавши учасників справи та допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 , 1979 року народження, є батьком неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцт про народження (а.с.5-6).

Мати дітей, ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 2022 року проживали в сім`ї старшої сестри ОСОБА_7 , 2002 року народження, ( АДРЕСА_1 ) де створено належні умови для їх проживання (а.с.34).

Відповідно до довідок Бірківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім.Тараса Шевченка, з 31.08.2022 року по 08.03.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчалися у даному навчальному закладі. Навчанням дітей цікавилися ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_11 .

Відповідно до довідок Середньої загальноосвітньої школи №30, м.Львів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються у даному навчальному закладі. Життям та навчанням дітей цікавилися ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_11 . Батько, ОСОБА_3 , навчанням дітей не цікавився, не відвідував батьківські збори, не телефонував викладачам (а.с.12-15, 18-19).

Відповідно до довідки, наданою лікарем стоматологічної клініки "Еліт-S" (м.Львів), лікуванням ОСОБА_14 , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя ОСОБА_17 , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, ОСОБА_3 , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував (а.с.9, 20-21).

Відповідно до довідки, наданою лікарем стоматологічної клініки "Еліт-S" (м.Львів), лікуванням ОСОБА_13 , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя ОСОБА_17 , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, ОСОБА_3 , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував (а.с.10, 22-33).

Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій міській раді 10.07.2024 року. Одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35-36).

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно з частинами 1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, § 57, § 58; постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження 61-36905ск18)).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. /…/ Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом».

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження 61-2175ск20), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження 61-19984ск21), від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Під час розгляду справи судом встановлено, що у поведінці та діях відповідача ОСОБА_3 відсутні свідоме нехтування своїми обов`язками відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Він не зловживає спиртними напоями, добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, зобов`язався у подальшому організувати своє життя так, аби приділяти достатньо часу вихованню та турботі про морально-психологічний стан доньок.

Вищевикладене дає суду підстави дійти висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тією мірою, яка необхідна для прийняття рішення про позбавлення його батьківських прав, спростований у судовому засіданні.

Після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд не погодився з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки він свої батьківські обов`язки брати участь у вихованні дітей, передбачені ст.150 та ч.2 ст.157 СК України не виконував у зв`язку з роботою та перешкодами, які створювала дружина ОСОБА_12 , таким чином, не доведено в суді, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України було б підставою для позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст.ст.150, 155, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 211, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22.11.2024.

Суддя В. М. Придатко