УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

Справа №348/2691/23

25 листопада 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Хоптія Мирослава Васильовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пасічнянської сільської ради, про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

УСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Хоптій М.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пасічнянської сільської ради, про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Заяву мотивує тим, що 13.11.2024 Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області постановив ухвалу у цивільній справі № 348/2691/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пасічнянської сільської ради, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, якою позов ОСОБА_2 залишено без розгляду за його заявою.

При цьому за час розгляду даної справи в суді відповідачем ОСОБА_1 понесено витрати на правничу допомогу. Загальна сума витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу становить 2000,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги та додатковою угодою до нього, ордером про надання правничої допомоги, актом прийняття-передачі наданих послуг від 13.11.2024.

Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., понесених відповідачем ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цивільної справи.

Від представника позивача ОСОБА_2 поступила письмова заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якій зазначено, що сторона відповідача вважає, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат підлягає частковому задоволенню, оскільки заявлена вартість наданих адвокатських послуг по справі є явно завищеною.

Зокрема представником відповідача не було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, де безпосередньо повинно бути зазначено найменування послуг та вартість кожної з них, легального опису робіт (наданих послуг), крім того, жодної квитанції про оплату юридичних послуг відповідачем заявленої суми адвокату Хонтію М.В. - не долучено. Також з долучених документів не вбачається затрачений адвокатом час на такі послуги.

Крім того в ордері на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1059501 зазначено «у судах всіх інстанцій, органах державної влади», що не свідчить про дотримання вимог закону, оскільки ордер має містити назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом.

Вважають, що витрати у сумі 20000,00 грн. є неспівмірними із складністю даної справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Адвокат відповідача не перший раз надає такі послуги позивачу по схожих справах, які на даний час знаходяться на розгляді в Надвірняйському районному суді, що не потребує додаткового часу, вивчення додаткових джерел права, тощо.

Також просять суд взяти до уваги те, що позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІI групи та часто хворіє.

За таких обставин, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом Хоптієм М.В. правничої допомоги, заявлений розмір витрат, докази оплати гонорару, позивач вважає, що їх слід зменшити до 2000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.11.2024 відкрито провадження у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Хоптія М.В. про ухвалення додаткового рішення, та призначено справу до судового розгляду без виклику сторін по справі.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.ч. 1 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, наслідком невиконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України є відмова суду у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч. 2 ст.134 ЦПК України).

За змістом ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2024 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пасічнянської сільської ради, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у за`язку із поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, представником відповідача-адвокатом Хоптієм М.В. відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України в п`ятидений строк направлено суду ордер про надання правничої допомоги серії АТ № 1059501 від 24.01.2024, договір про надання правничої допомоги № 24/24-1 від 24.01.2024, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 02.02.2024, акт приймання-передчі наданих послуг від 13.11.2024, та подано заяву про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат (а.с. 185-187, 190-195).

Розподіляючи витрати, які відповідач поніс на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що подані стороною відповідача докази на підтвердження таких витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Зокрема відповідно до п. 2 Розд. ІІІ Договору про надання правової допомоги, Клієнт та Виконавець погоджуються, що юридичні послуги у справі надаються безоплатно. Сторони млжуть укласти додаткові угоди щодо оплати за надані послуги.

Згідно п.п. 1, 2 Розд. ІІІ Додаткової угоди від 02.02.2024 до договору про надання правової допомоги № 24/24-1, Гонорари за юридичні послуги включають в себе всі інтелектуальні та трудові затрати Виконавця по цій справі (вивчення справи, ознайомлення з документами, підготовка документів, участь у судах, тощо).

Клієнт та Виконавець погоджуються, що оплата за юридичні послуги у справі відповідно п. 1 Розд. І цього Договору складає 20000,00 грн.

З акту приймання-передчі наданих послуг вбачається, що Виконавець надав замовнику юридичні послуги, ознайомився та вивчив матеріали справи, ознайомився із наявною судвоою практикою, підготував запити, клопотання про надання до матеріалів справи доказів, представництво інтересів в суді, а замовник прийняв надані послуги. Вартість послуг в період з 02.02.2024 по 13.11.2024 становить 20000,00 грн.

З документів, наданих стороною позивача, вбачається, що позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2-гої групи (ліквідатор аварії на ЧАЕС), що підтверджується копією медичної картки амбулаторного хворого (а.с. 212).

Також згідно копії довідки КП «Пасічнянський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Пасічнянської сільської ради від 15.04.2024, вбачається, що у позивача ОСОБА_2 встановлено діагноз: закрита хребетно-спинномозкова травма, політравма. 23.12.2011 проведено оперативне лікування (а.с. 213).

Посилання представника відповідача на відсутніть доказів фактичної сплати позивачем зазначених витрат на правову допомогу суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Щодо посилання представника позивача на те, що стороною відповідача не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, суд зазначає, що аналіз ч. 2 ст. 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 161/20630/18).

За наведених обставин справи суд не вбачає підстав для відмови у відшкодуванні понесених відповідачем судових витрат.

Разом з тим, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (Постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що при відшкодуванні витрат на правничу допомогу, враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності обставин справи, витрати на правничу допомогу необхідно зменшити.

Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи особу та стан здоров`я позивача ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з позивача ОСОБА_2 на корисить відповідача ОСОБА_1 в загальному розмірі 10000,00 грн. як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, оскільки надання послуг охоплюється завданнями, які полягали у зустрічі з стороною, укладенні договору, ознайомленні з матеріалами справи, написанні клопотань, а також участі адвоката у судових засіданнях.

Крім того відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача ОСОБА_2 звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особу з нівалідінстю 2-гої групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК від 09.09.2024 (а.с. 26).

Тому судовий збір, який підлягав сплаті ОСОБА_2 за подання до суду вказаної позовної заяви, підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 258-260, 261, 270, 353, 354 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Хоптія М.В. про ухвалення додаткового рішення задовільнити частково.

Постановити додаткову ухвалу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Пасічнянської сільської ради, про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Пасічнянська сільська рада, , місцезнаходження: вул. С.Галечко, буд. 127, с. Пасічна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78432.

Суддя Міськевич О.Я.