ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 жовтня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1682/24

Головуючий у першій інстанції - Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1407/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН», ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (суддя Лібстер А.С.), ухвалене у м.Чернігів, повний текст рішення складено 14 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження КТЗ «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , у ДТП, яка мала місце 05 серпня 2023 року, невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 4 136,61 грн; стягнути зі ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової (матеріальної) шкоди різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 5 244,63 грн, а також витрати на проведення оцінки збитку в сумі 2 250 грн, а загалом 7 494,63 грн. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2023 року о 20 год. 40 хв. у м.Чернігові по пр-ту Перемоги, 20 під час руху по перехрестю з круговим рухом сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та «Фольксваген Гольф», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 - винуватця ДТП згідно з Європротоколом-повідомленням від 05 серпня 2023 року. У результаті ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Фольксваген Гольф» була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН», яка, провівши розслідування страхового випадку, визнала вищевказану подію ДТП страховим випадком та частково компенсувала на користь позивача завдану матеріальну шкоду (у розмірі 8 818,76 грн). Однак ОСОБА_1 не погодився із сумою регламентної виплати і звернувся до незалежного експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого в ДТП транспортного засобу «Форд Фокус». Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, необхідного для усунення отриманих у ДТП пошкоджень з урахуванням значення КФЗ його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 05 серпня 2023 року складає 15 546,44 грн. Тобто ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» повинне ще доплатити страхове відшкодування в розмірі 4 136,61 грн (15 546,44 - 8 818,76). Позивач вважає, що зроблені незалежним експертом ОСОБА_3 розрахунки свідчать про недобросовісність страхової компанії та навмисне заниження розміру страхового відшкодування, а звіт №46-D13/10 від 06 жовтня 2023 року, складений ФОП Видута, - неналежним і недопустимим доказом. Згідно з актом виконаних робіт від 22 січня 2024 року та платіжної інструкції ОСОБА_1 поніс фактичні затрати на ремонт свого автомобіля в сумі 18 200 грн, відповідно ОСОБА_2 повинен компенсувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 5 244,63 грн (18 200 - 12 955,37).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2024 року позов задоволено; стягнуто із ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 4 136 грн 61 коп.; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 5 244 грн 63 коп. та витрати на проведення оцінки збитку в сумі 2 250 грн, всього 7 494 грн 63 коп.; стягнуто із ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. і та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 гривень. Рішення суду мотивовано тим, що для повного відшкодування завданої шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» необхідно додатково стягнути 4 136,61 грн недоплаченого страхового відшкодування, а винна особа, якою визнаний ОСОБА_2 , зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 5 244,63 грн, а також витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 250 грн. Суд першої інстанції не прийняв до уваги звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 46-D/13/10 від 06.10.2023 року, який складений ФОП ОСОБА_4 , оскільки його проведення відбулось з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, огляд транспортного засобу не проводився безпосередньо експертом (оцінювачем). Водночас, суд визнав належним та допустимим доказом у справі висновок № 300 експертного авто-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складений 25.12.2023 року експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , яким визначена вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_1 , після ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 виконав свої обов`язки в повному обсязі - 05 серпня 2023 року направив ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке не було визнано недійсним, ДТП було визнано ним страховим випадком та компенсовано позивачеві завдану шкоду, визначену страховою компанією. Отже, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик і саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. За доводами відповідача, суд першої інстанції не застосував вказані висновки Верховного Суду і попри усталену практику регулювання спірних правовідносин в рішенні не наведено жодного такого висновку. ОСОБА_2 вважає недопустимим висновок №300 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 25 грудня 2023 року, оскільки він не містить відомостей, що підготовлений для подання до суду та попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або за відмову від надання висновку. Також вказує, що суд безпідставно послався на акт виконаних робіт від 22 січня 2024 року та платіжну квитанцію, оскільки акт не містить відомостей, що проведені роботи перебували в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, яка сталася 05 серпня 2023 року.

У додаткових письмових поясненнях ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Позивач вказує, що ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» компенсував лише частково заподіяну шкоду в розмірі 8 818,76 грн, відповідно він повинен компенсувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 5 244,63 грн, а також витрати на проведення оцінку збитку в сумі 2 250 грн. За доводами ОСОБА_1 , оскільки в даному конкретному випадку вартість майнового збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , перевищує страхову виплату, яку має провести на користь позивача страхова компанія, то із ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та неотриманим страховим відшкодуванням. ОСОБА_1 посилається, що різниця між неодержаною ним сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля викликана в тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Зазначає, що висновок №300, складений оцінювачем ОСОБА_3 , є належним письмовим доказом, а звіт №46-D/13/10 від 06 жовтня 2023 року є недопустими і неналежним доказом, таким, який здобутий страховою компанією з порушенням вимог ст.102 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 (а.с.10 зворот).

05 серпня 2023 року о 20 год. 40 хв. за адресою: пр-т Перемоги, 20 в м.Чернігові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Фольксваген Гольф», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водіями на місці було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якої винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 (а.с.11).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген Гольф» ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» згідно з полісом №АР/6524155 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12).

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений під час ДТП 05 серпня 2023 року з вини водія автомобіля «Фольксваген Гольф», д.р.н. НОМЕР_2 , автомобіль «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 .

Згідно із Звітом №46-D/13/10 від 06 жовтня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Форд Фокус» (д.р.н. НОМЕР_1 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 05 вересня 2023 року складає 8 884,6 грн (включаючи ПДВ на роботи, запасні частини та матеріали) (а.с.17-28).

11 жовтня 2023 року страхова компанія повідомила позивача про виплату йому страхового відшкодування розміром 8 818,76 грн відповідно до страхового акту №2154/01/50/2023/1 (а.с.13).

Переказ коштів у розмірі 8 818,76 грн було здійснено ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на рахунок ОСОБА_1 03 листопада 2023 року (а.с.14).

07 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 з проханням проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого у ДТП 05 серпня 2023 року, за результатами якого експертом складено висновок №300 від 25 грудня 2023 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП 05 серпня 2023 року у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 0,0 грн, станом на дату оцінки - 05 серпня 2023 року, складає 15 546,44 грн (а.с.38-49).

Відповідно до Акту виконаних робіт та платіжної інструкції від 22 січня 2024 року ФОП ОСОБА_5 здійснив ремонтно-кузовні роботи автомобіля «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , на суму 18 200 грн, а ОСОБА_1 їх оплатив (а.с.58, 61).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування може бути, зокрема відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст.980 ЦК України).

Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Під час розгляду справи суд першої інстанції дотримався вимог закону, повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам, вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» визнала ДТП страховим випадком та прийняла рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 8 818,76 грн, визначеного на підставі звіту №46-D/13/10 від 06 жовтня 2023 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.92 Закону України «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.

Страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства (п.50 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст.94 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування.

Виконуючи свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» виплатила суму страхового відшкодування у розмірі 8 818,76 грн ОСОБА_1 .

Позивач не погодився із визначеним розміром матеріального збитку, в зв`язку з чим звернувся до експерта-автотоварознавця ОСОБА_3 із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля «Форд Фокус».

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом саме висновок №300 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складений 25 грудня 2023 року експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , оскільки, як вірно встановлено судом, під час проведення на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» оцінки розміру матеріального збитку огляд транспортного засобу не проводився безпосередньо експертом.

Аргументи апеляційної скарги про недопустимість як доказу висновку №300 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу ід 25 грудня 2023 року є помилковими з таких підстав.

Так, статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

У частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Спірний висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 25 грудня 2023 року було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний висновок не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особа, яка його виконувала, має кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця за спеціальністю «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», стаж експертної роботи з 1997 року, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20).

Крім того, у випадку незгоди з визначеною сумою матеріальних збитків, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості подати до суду клопотання про проведення у справі відповідної експертизи. Проте, своїм правом не скористався ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції.

Вказаний розрахунок жодним наявним у справі належним доказом не спростований.

Таким чином, невідшкодованою залишилася, зокрема сума страхового відшкодування 4136,61 грн, яку суд вірно стягнув з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН».

Згідно зі ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

На підтвердження вартості відновлювального ремонту автомобіля «Форд Фокус», д.р.н. НОМЕР_1 , позивач надав Акт виконаних робіт від 22 січня 2024 року Пункту технічного обслуговування автомобілів ФОП ОСОБА_5 . Зазначені в акті види виконаних робіт узгоджуються з даними ремонтної калькуляції, складеної експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , яка є додатком №2 до висновку №300 від 25 грудня 2023 року (а.с.43-46).

У зв`язку з викладеним є безпідставними доводи ОСОБА_2 про відсутність відомостей, що проведені роботи перебували в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновок суду першої інстанції, що винна в ДТП особа зобов`язана у даному випадку сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (у розмірі 5244,63 грн), є вірним.

Доводи ОСОБА_2 , що на нього безпідставно покладено обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП, грунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Відсутність в оскаржуваному рішенні суду посилання на постанову Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц не свідчить про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, враховуючи, що висновки суду не суперечать висновкам, викладеним у даній постанові.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: