Справа № 283/2057/24
Провадження №2/283/752/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, начальник Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко Марина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В позовній заяві представник позивача просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10492 від 18.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» у сумі 13095,24 грн; 1800,00 грн безпідставно стягнутих за виконавчим написом, а також судові витрати, які складаються з судового збору за подання позову у розмірі 2422,40 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. був вчинений виконавчий напис за № 10492 від 18.12.2021 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 13095,24 грн. Постановою державного виконавця Грищенко М.М. від 05.06.2022 було відкрито виконавче провадження № 69154308. Постановою державного виконавця від 05.08.2024 був накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив порядок його вчинення, також нотаріусом не враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки не надано доказів звернення до нотаріуса в межах визначеного законодавством строку та не доведено набуття відповідачем права вимоги за кредитним договором.

Ухвалою суду від 02.09.2024 зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчиненого 18.12.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 10492, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 13095,24 грн, у виконавчому провадженні № 69154308.

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.09.2024 від начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко М.М. до суду надійшов лист, у якому просила суд провести розгляд справи без її участі.

16.10.2024 та 04.11.2024 від директора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» ОСОБА_3 надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді.

16.10.2024 та 04.11.2024 від представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» Кожем`яченко Ю.М. надійшло клопотання про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України) та просить стягнути з відповідача 50% судового збору у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Третя особа приватний нотаріус Солонець Т.М. копію ухвали та пакет копій документів, направлений на адресу розташування робочого місця здійснення нотаріальної діяльності, не отримала «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що визнання позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 18.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 10492, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., було звернуто стягнення з ОСОБА_1 невиплачених у строк грошових коштів на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому АТ КБ «ПриватБанк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 за Кредитним договором № SAMDN4675 від 04.12.2013, укладеним з первісним кредитором АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.10.2021 по 18.12.2021. Загальна сума заборгованості складає 13095,24 грн.

Постановою начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко М.М. 05.06.2022 відкрито виконавче провадження № 69154308 на підставі виконавчого напису № 10492, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.

Постановою начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко М.М. 05.08.2024 накладено арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду згідно з п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 18.12.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже, такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, беручи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З приводу позовної вимоги про повернення безпідставно стягнутих коштів, суд виходить з норм ст.1212, 1213 ЦК України,

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.

Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала.

Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що позовна вимога про повернення 1800,00 грн у спосіб стягнення з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підстав для розгляду клопотання відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» про врегулювання спору за участю судді, з огляду на те, що стягнення заборгованості за кредитним договором не є предметом дослідження у даній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В свою чергу, питання правомірності стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості та інші питання, пов`язані із таким стягненням, можуть бути предметом розгляду в межах іншої цивільної справи за позовом кредитора до боржника про стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір.

З відповідача на користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених нею на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст.141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 10492 від 18.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на загальну суму 13095 грн 24 коп, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98А, каб. 70, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1800 грн 00 коп безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98А, каб. 70, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 50 % сплаченого судового збору у розмірі 1514 грн 00 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 50% судового збору відповідно до квитанції ID:1008-6059-0136-2588 від 22.08.2024 за подання позовної заяви, що складає 1211 грн 20 коп та квитанції ID:3387-3077-5248-2395 від 22.08.2024 за подання заяви про забезпечення позову, що складає 302 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98А, каб. 70, ).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна; АДРЕСА_2 .

Третя особа: начальник Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грищенко Марина Миколаївна (Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. Лисенка,19, .

Суддя: О. М. Саланда