Справа № 128/2953/23
Провадження №22-ц/801/1531/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді-доповідача Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року в цивільній справі № 128/2953/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Вінницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Не погодившись з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року, позивач ОСОБА_1 11 червня 2024 року подав апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду від 19 червня 2024 року залишено без руху в зв`язку з недоліками. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Скаржнику запропоновано подати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження разом з доказами поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону; копії апеляційної скарги та додані письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

05 липня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов лист (щодо виконання ухвали від 19 червня 2024 року), в якому він зазначив, що докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення надаються за наявності таких в особи і це не є її обов`язком. Оскільки конверт суду першої інстанції був втрачений, просить суд взяти до уваги поштове повідомлення про вручення, яке міститься в матеріалах справи та вимагає поновити право на апеляційне оскарження шляхом поновлення його терміну; також скаржник наводить свою позицію щодо сплати судового збору у цій справі, вказуючи на важке матеріальне становище.

Зазначеною ухвалою суд встановив, що ОСОБА_1 не надав достатніх доказів, які підтверджують можливість звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, оскільки заявляючи відповідне клопотання, до якого додана лише довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11.12.2023 за період з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року та довідку ГУ ПФУ від 10.04.2023, за змістом якої останній не отримує житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

Інших доказів, які б підтверджували майновий стан скаржника останній не надав.

Також судом вказано, що надані документи не є беззаперечним і достатнім доказом скрутного майнового стану скаржника та не підтверджують достовірність тієї обставини, що останній не може сплатити судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., оскільки ним не надано інших доказів про його майновий стан в цілому (відомостей про отримання чи неотримання інших видів доходів, наявності/відсутності рухомого або нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо).

На виконання ухвали від 19 червня 2024 року про відмову у звільненні від сплати судового збору, скаржник ОСОБА_1 у поданому листі зокрема зазначає, що розглядаючи аналогічне клопотання у справі 128/1795/20 працівник Вінницького апеляційного суду зазначив наступне:

«У підтвердження важкого матеріального становища ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників про суми виплачених доходів та утримання податків, з якої слідує, за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2020 року інформація про доходи заявника відсутня. У зв`язку з цим суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі».

Отже ОСОБА_1 вважає, що суд у цій вимагає у нього низку непотрібних довідок щодо його майнового стану для вирішення питання про звільнення від сплати судового, як зазначає скаржник, «побору».

При цьому скаржник вказує, що в ухвалі суду від 19.06.2024 є посилання на право суду звільнити чи не звільнити від сплати судового збору, тому вважає такі посилання невірними, оскільки цим правом суд може свідомо зловживати та не допустити до розгляду апеляційну скаргу будь-якого громадянина, який наприклад відмовився підписувати апеляційну скаргу в тому місці де захотів працівник суду чи наприклад заперечує висновки, викладені працівником суду. Тому вважає, що суд немає права ігнорувати надані докази про незадовільний майновий стан сторони та немає права чинити опір, посилаючись на вимогу про надання цілої низки непотрібних довідок.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися норм процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього кодексу.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Отже, вимоги ухвали суду від 19 червня 2024 року скаржником ОСОБА_1 не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику. При цьому, за наведених вище обставин, відсутні підстави для повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду від 19 червня 2024 року.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 травня 2024 року в цивільній справі № 128/2953/23 - вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

І. М. Стадник