КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Кордюкової Ж.І. в м. Київ 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі до 10000 грн. щомісяця, починаючи з грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивувала тим, що 07 вересня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, розірваний рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року. Цим же рішенням з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс, дитина стала дорослішою, витрати на нормальне забезпечення її життя суттєво збільшилися, син почав відвідувати платні спортивні секції. В порівнянні з 2017 роком значно здорожчали всі продукти харчування, одяг, комунальні послуги, мала місце значна інфляція, яка знецінила розмір аліментів, визначених судом в 2017 році.

Курс долара США до української гривні в 2017 році складав 25,80 гривень за 1 долар США, на даний час складає 38 грн. за 1 долар США. Більше того, в 2017 році середня заробітна плата по м. Києву в 2017 році складала 14000 грн. В свою чергу, станом на кінець 2023 року, середня зарплата в Києві складає 24000 грн., а згідно даних з сайтів з пошуку роботи work.ua та rabota.ua, середня заробітна плата в м. Києві для кухарів (професія батька дитини) з досвідом роботи 10-15 років, складає від 25000 грн. до 40000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року позов частково задоволено, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі до 3500 грн., починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, повторно викладала обставини справи, наведені в позові, вказувала, що задовольняючи позов частково та збільшуючи розмір аліментів до 3500 грн. щомісячно, суд першої інстанції прийняв позицію відповідача про те, що останній має лише 7000 грн. на місяць. Вважала, що суд не керувався при ухваленні рішення духом закону та прийняв доводи відповідача, з яких слідує, що дорослий самодостатній чоловік після сплати аліментів місяць живе на 4500 грн., купує харчі та одяг, сплачує комунальні платежі, ймовірно винаймає житло, оплачує проїзд та інші повсякденні витрати. а також робить сину подарунки та відвідує з ним заклади харчування та кінотеатри, про що він звітував суду. А виходячи з його зустрічної пропозиції, озвученої у відзиві, та яка була прийнята судом, про готовність сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн., відповідач готовий місяць жити на решту 3500 грн.

Вважала, що в умовах сьогодення в м. Києві нереально прожити на 4500 грн. дорослому працюючому чоловіку, тож заява відповідача про місячний дохід в розмірі 7000 грн. очевидно була спробою ввести суд в оману.

Не погоджувалася з твердженням суду, що аліменти в розмірі 3500 грн. є необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зауважувала, що в своєму позові в обґрунтування зростань витрат на утримання дитини вона посилалася на загальновідомі факти та обставини, в яких на сьогоднішній день живе країна: рівень інфляції, зростання цін та знецінення грошової одиниці країни. В сукупності вказані факти дають можливість зробити висновки про те, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів в сумі 2500 грн. та визначений судом першої інстанції розмір 3500 грн. не дадуть можливість забезпечити гармонійний розвиток дитини.

Посилалась на те, що відповідач постійно працює в елітному дитячому садочку, в якому один місяць відвідування коштує 18500 грн., однак при цьому отримує мінімальну заробітну плату, хоча навіть на безробітних осіб органи державної виконавчої служби нараховують аліменти від середнього рівня заробітної плати по регіону, і що вона об`єктивно не в змозі довести, що доходи відповідача складають більше 7000 грн. на місяць, однак вона намагалась довести це за непрямими ознаками, які вказують на нереальність життя дорослої людини в м. Києві на 2500 грн., а також отримання нею заробітної плати в розмірі 7000 грн. в приватному дитячому садочку.

Від відповідача ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі немає фактів, тільки припущення, висловлені позивачем, її доводи та аргументи не заслуговують уваги. Звертав увагу, що незважаючи на ряд хронічних захворювань, які потребують регулярного лікування та додаткових витрат на ліки, відповідач добросовісно сплачує аліменти, заборгованості по сплаті в нього немає. Також в нього відсутній автомобіль, власне окреме житло, ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Щодо обґрунтованості таких витрат на дитину, позивачем не надано належного обґрунтування. Позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які можуть свідчити про матеріальне становище відповідача та спроможність сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі.

Крім того, в новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, тому вимога позивача про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з грудня 2023 року є необґрунтованою.

Просив врахувати, що заробітна плата відповідача становить 7000 грн., і сума аліментів до сплати не повинна ставити відповідача в скрутне становище. Стан здоров`я відповідача потребує постійного прийому ліків та дотримання нормальної тривалості робочого часу, встановленої ст. 50 КЗпП України - не більше 40 годин на тиждень, і в ТОВ «Заклад дошкільної освіти «Крістал Кідс», де працює відповідач, ці норми виконуються.

Усвідомлюючи необхідність здійснення утримання сина, об`єктивно можливою сумою аліментів до сплати є 3500 грн., що становить 50 % від його теперішньої зарплати, і враховуючи розмір доходу відповідача, він має змогу сплачувати саме таку суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не виконала свого обов`язку щодо доказування обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, та не надала суду докази, які б могли бути підставою для збільшення розміру аліментів на утримання сина до 10000 грн. При цьому судом враховано позицію відповідача, який не заперечував проти збільшення аліментів, що стягуються з нього, на утримання сина, до 3500 грн., а тому суд визнав за можливе збільшити аліменти до зазначеного розміру.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як встановлено судом, сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року в справі № 752/8097/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позов задоволено частково, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 вересня 2007 року ВРАЦС Голосіївського РУЮ в м. Києві, актовий запис № 911, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно (а. с. 15 - 19). При визначенні розміру аліментів суд у даній справі врахував докази, надані стороною відповідача, на підтвердження стану його здоров`я, якому постановлено діагноз - «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Концентрична гіпертрофія ЛШ за даними ЕхоКГ від 31.03.17 2 ст., кризовий перебір. Неускладнений гіпертрофічний криз 30.03.17. Ризик 2. СН І ст. Хронічний панкреатит, ст. ремісії. Сечосольовий діатез. Варикозне розширення вен нижніх кінцівок», а також матеріальне становище відповідача, який є безробітним.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 , виданої ТОВ «Заклад дошкільної освіти «Крістал Кідс», ОСОБА_2 займає посаду кухаря дитячого харчування та отримує заробітну плату, яка за період з січня по грудень 2023 року склала 83577,32 грн. (а. с. 41).

Позивачем надано роздруківки оголошень з сайту пошуку роботи work.ua щодо наявних вакансій за посадою кухарів, за якими запропоновано розмір заробітної плати від 24000 до 40000 грн. (а. с. 23 - 24), а також роздруківку з сайту ТОВ «Заклад дошкільної освіти «Крістал Кідс», згідно якого заклад є приватним дитячим садочком, щомісячна плата за відвідування якого складає 18500 грн. (а. с. 60 - 62), також на сайті зазначено про наявність власної кухні з професійним шеф-кухарем та командою кухарів.

Відповідачем надано роздруківку з сайту robota.ua, згідно якої середня заробітна плата для позиції кухаря по м. Києву складає за вакансіями 16519 грн., за резюме - 15000 грн. (а. с. 42), та з сайту trud.ua, згідно якої середня заробітна плата для позиції кухаря по м. Києву складає 16477 грн. (а. с. 43).

Також відповідачем надано копію виписки з медичної карти від 29 грудня 2023 року на підтвердження стану свого здоров`я, згідно якої ОСОБА_2 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба І ст., ст. 1, ризик 1, Хронічний гастродуоденіт, Н.pylorii асоційований, стадія ремісії, Хронічний безкам`яний холецистит з гіпотонією жовчного міхура, ст. ремісії; Хронічний панкреатит, ст. ремісії; Варикозна хвороба судин нижніх кінцівок; Остеохондроз хребта (а. с. 39 - 40).

Згідно наданих ОСОБА_2 квитанцій, 27 листопада 2023 року ним придбавалися кросівки вартістю 1778 грн., 30 грудня 2023 року оплачено відвідування дитиною закладу харчування «МакДональдс» в розмірі 473 грн., 05 січня 2024 року сплачено аліменти в розмірі 2500 грн., 03 квітня 2023 року перераховано 2000 грн. в якості подарунка на день народження дитини з призначенням «на придбання телефону», 20 квітня 2023 року, 06 липня 2023 року та 02 серпня 2023 року перераховано 300 грн., 2000 грн. та 400 грн. відповідно з призначенням «додаткові витрати на дитину» (а. с. 44 - 45, 47 - 51).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Така правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 134/192/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Апеляційний суд звертає увагу, що звертаючись до суду з позовом, а також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала на те, що в умовах збільшення цін, прожиткового мінімуму на дитину виникла потреба у збільшенні розміру аліментів.

При цьому позов ОСОБА_1 про збільшення аліментів не обґрунтовано зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача або відповідача.

Розглядаючи даний позов, суд першої інстанції вірно визначився із тим, що розмір аліментів, які стягуються з їх платника, може бути збільшений за умови виникнення певних обставин, передбачених законом, які виникли після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, і що наведені в позовній заяві обставини не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Судом першої інстанції зауважено, що відомості про те, що стан здоров`я відповідача покращився після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів, матеріали справи не містять.

Також судом першої інстанції враховано, що на день ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не працював, зараз відповідач працює та отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн. щомісячно, на підтвердження чого була надана довідка з місця роботи.

Судом встановлено, що відомості про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, про стан здоров`я та матеріальне становище відповідача; наявність у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду не надані, не доведено наявності у відповідача витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Інші обставини, що мають істотне значення для цієї справи, суду також не надані.

Суд першої інстанції, врахувавши наведені вимоги закону, встановивши обставини, на які посилалися сторони на підтвердження своїх вимог та заперечень, всебічно та об`єктивно вивчивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов правильного висновку, із яким також погоджується апеляційний суд, про недоведеність позивачем обставин, визначених ст. 192 СК України як підстави для збільшення розміру аліментів, однак, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та часткове визнання відповідачем позову, який на заперечував проти збільшення розміру аліментів до 3500 грн., визнав за можливе задовольнити позов у відповідній частині, збільшивши розмір аліментів, присуджених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року в справі № 752/8097/17, до 3500 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років становить 3196 грн.

За рішенням суду першої інстанції присуджено збільшення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі з 2500 грн. до 3500 грн. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також матеріальне забезпечення дитини позивачем, визначений судом розмір аліментів є достатнім та підстави для подальшого збільшення його розміру відсутні.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що аліменти в зазначеному розмірі є необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини з урахуванням обставин, повідомлених суду сторонами.

Крім того, суд першої інстанції правомірно присудив зміну розміру аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред`явлення позову, як просила позивач, оскільки такий порядок сплати аліментів передбачено лише під час їх первісного присудження судом відповідно до ст. 191 СК України.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач не звернула увагу, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Отже, посилання позивача на зміну цін, зростання курсу долара США, зростання інфляції та середньої заробітної плати в позові та в апеляційній скарзі, як самостійна підстава для збільшення розміру аліментів, є безпідставним.

Також ОСОБА_1 у позові вказувала, що дитина почала відвідувати платні спортивні секції.

З цього приводу апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Тобто, у зв`язку з необхідністю розвитку здібностей дитини позивач не позбавлена права заявити вимоги про стягнення додаткових витрат з батька дитини. Зазначені витрати не є тотожними з витратами на утримання дитини, які можуть бути збільшені в порядку, визначеному ст. 192 СК України.

Доказів витрат, понесених на утримання дитини в будь-якому розмірі, а також доказів витрат платника аліментів, які перевищують його доходи, позивачем під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях надано не було.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги, що в м. Києві нереально прожити на 4500 грн. дорослому працюючому чоловіку, тож заява відповідача про місячний дохід в розмірі 7000 грн. очевидно була спробою ввести суд в оману, відхиляються апеляційним судом як нічим не підтверджені припущення, які самі по собі не є підставою для задоволення позову про збільшення розміру аліментів.

Апеляційний суд враховує, що на підтвердження розміру свого доходу відповідачем було надано довідку з місця роботи, і належних та допустимих доказів на спростування цих обставин, в тому числі, отримання ОСОБА_2 заробітної плати в більшому розмірі або отримання доходів з інших джерел, позивачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди з законним і справедливим судовим рішенням та відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.