Справа №: 343/2498/24
Провадження №: 2-о/343/183/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

25 листопада 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить встановити факт, що на його утриманні знаходиться неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Свою вимогу мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , в якому її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 батько неповнолітньої ОСОБА_3 помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, а 14.05.2018 року між ним та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3. В цьому шлюбі в них народилося двоє дочок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ще до народження спільних з ОСОБА_2 дітей, він пропонував дружині удочерити ОСОБА_3 , проте ОСОБА_5 відмовлялася, оскільки згідно ст. 232 СК України, з моменту усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між усиновленою дитиною та іншими родичами за походженням, а так як у неповнолітньої ОСОБА_3 з родичами по лінії померлого батька склалися доброзичливі теплі відносини, то вони з дружиною не хотіли їх розривати чи псувати. Натомість встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітньої ОСОБА_3 має для нього юридичне значення, оскільки буде підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Він фактично проживає з дружиною, їхніми спільними дітьми, а також з дитиною від першого шлюбу дружини ОСОБА_3 , якій він є вітчимом, за адресою: АДРЕСА_1 , виховує всіх трьох неповнолітніх дітей та забезпечує їх усім необхідним, що є підставою для встановлення факту утримання ним неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження з розгляду даної справи в порядку окремого провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав».

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2021 року в справі № 643/14985/18-ц, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, а метою - встановлення юридичного факту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Метою встановлення вказаного факту утримання неповнолітньої дочки дружини від попереднього шлюбу заявник зазначає необхідність отримання відстрочки від мобілізації, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Виходячи із заявленої ОСОБА_1 мети встановлення факту, що має юридичне значення, слід зазначити наступне.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Встановлення заявленого ОСОБА_1 факту може призвести до виникнення спору з відповідним територіальним центру комплектування та соціальної підтримки, пов`язаного з виконанням заявником військового обов`язку, зокрема щодо забезпечення останньому реалізації його права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, тому зазначені вимоги необхідно заявляти у позовному провадженні, а не в окремому, яке призначене для встановлення безспірних фактів.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

В п. 104 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 року в справі № 560/17953/21 зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за певних умов, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, враховуючи, що із зазначених у заяві обставин та мети встановлення факту вбачається спір про право, суддя прийшов до висновку про те, що у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування на утриманні, слід відмовити, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 260,293,315,353,354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: