РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2024 рокуСправа №451/835/24
Провадження № 2/451/323/24

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

Справа № 451/835/24

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

21.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті разом із ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1,2805 га, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки включає ділянки площею 0,9711 га, 0,2001га та 0,1093 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Пиратинської сільської ради Червоноградського району Львівської області, що належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий 28.12.1999 на підставі рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 19.10.1999, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3608. Позивач маючи намір оформити спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 звернувся до Радехівської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову в оформленні спадщини, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 1,2805 га, яка складається з трьох земельних ділянок: ділянка 1 площею 0, 9711 га, ділянка 2 площею 0, 2001 га та ділянка 3 площею 0, 1093 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Пиратинської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 25.06.2024 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

11.07.2024 від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, за наявними в справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі в частині визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , право на земельну ділянку 1 площею 1,2805 га, ділянка 2 площею 0,2001 га та ділянка 3 площею 0,1093 га, які виділенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Пиратинської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимогу про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном просить не розглядати, судові витрати покласти на позивача (а.с.70).

Представник відповідача Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду було подано заяву, де просять суд розглядати справу без участі Радехівської міської ради Львівської області, за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.71).

Водночас, у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206-207 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.01.1955) (а.с.32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.01.2010 (а.с.7).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області на день смерті в одному будинку із померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Радехівської міської ради Львівської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом Радехівської міської ради заповіт не складався і нотаріально не посвідчувався (а.с.31).

Як вбачається з витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68070953 від 12.01.2022 виданого Соснівською державною нотаріальної конторою - після смерті ОСОБА_2 була зареєстрована спадкова справа 33/2010 (номер у спадковому реєстрі 48805553), дата заведення 01.02.2010 (а.с.33-34).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №035723 від 28.12.1999, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3608 ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1, 2805 га (а.с.8).

Згідно Рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради Львівської області від 19.10.1999 про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Пиратин, розглянувши проект передачі земельних часток (паїв) розроблений ТзОВ «Радехівський Райінвест», громадянами с. Пиратин, рішення ІХ сесії Пиратинської сілької ради від 12.10.1999, було прийнято затвердити проект передачі земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам с. Пиратин враховуючи якісну оцінку земель (а.с.12).

Згідно додатку до Рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради Львівської області від 19.10.1999 відповідно до якого передаються у приватну власність земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - під порядковим № 80 зазначений ОСОБА_2 , якому було передано 3 земельні ділянки, а саме: рілля 0,9711 га, рілля 0,2001 га, сінокос 0,1093 га (зв. арк. 12-17).

Згідно Витягу із книги записів державних активів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 належав сертифікат серії НОМЕР_1 зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 3608, виданий на підставі Рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради Львівської області від 19.10.1999. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових га: 1,2805 (а.с.9).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 022 від 06.09.2022 - земельній ділянці загальною площею 0,9711 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :02:000:0203 (а.с.18-21).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 14.10.2022 - земельній ділянці загальною площею 0,2001 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :03:000:0582 (а.с.22-25).

Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 09.11.2022 - земельній ділянці загальною площею 0,1093 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :04:000:0115 (а.с.26-29).

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №112/02-14 від 28.03.2024 виданої в.о. завідувача Радехівської державної нотаріальної контори, завідувача Соснівської державної нотаріальної контори З.Медведюк - спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, що знаходяться на території Пиратинської сілької ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області і належать ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЛВ № 035723 виданий на підставі Рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради Львівської області від 19.10.1999 та зареєстрований 28.12.1999 в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3608, тобто після смерті ОСОБА_2 (а.с.35).

Як видно із копії спадкової справи № 33/2010 заведеної після смерті ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся позивач ОСОБА_1 , якому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? житлового дерев`яного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , проте видати свідоцтво про право на спадщину, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю відмовлено, оскільки такий державний акт виданий після смерті спадкоємця ОСОБА_2 (а.с.55-69).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Пленумом Верховного Суду України у п. 24 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» висловлена правова позиція, згідно з якою, ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням його відповідачем можливе у разі, якщо таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд вважає, що на час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв Цивільний Кодекс УРСР (в редакції 1963 року).

Дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.144 Конституції України, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п. п. 5, 6 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Отже, суб`єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою виникнення права власності на землю є юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення такого права. Згідно з Земельним кодексом України до юридичних фактів, на підставі яких виникає право приватної власності на землю, належать: 1) рішення органу влади про передачу земельної ділянки громадянинові у приватну власність; 2) цивільно-правова угода; 3) успадкування земельної ділянки. Особливістю зазначених юридичних фактів є те, що за змістом вони являють собою активні дії органів влади та осіб, які набувають право власності на землю. Ці дії є складними за змістом, їх вчинення регулюється правовими нормами, які в сукупності становлять порядок набуття права приватної власності на землю.

Відповідно до Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України від 26 лютого 1993 р. за N 7 передача у приватну власність земельних ділянок, що були раніше надані громадянам, провадиться відповідними Радами народних депутатів за місцем розташування цих ділянок. Зазначені земельні ділянки передаються безплатно у приватну власність на підставі матеріалів, що підтверджують їх розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо), і заяв громадян кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо), і заяв громадян. Відповідні Ради народних депутатів перевіряють обгрунтованість заяв громадян та матеріалів у місячний строк і приймають відповідне рішення. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для вищезазначених цілей, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-обліковому документі - Книзі реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність.

Із вищезазначеного, суд приходить до висновку, що Державний акт про право приватної власності на землю є актом, що засвідчує набуття права власності, яке виникло на підставі рішення уповноваженого органу влади чи місцевого самоврядування.

Така позиція суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, де зазначено, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Із системного аналізу зазначених правових норм суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за життя було вчинено увесь обсяг дій та волевиявлень для набуття у передбаченому законом порядку у власність спірної земельної ділянки.

Отже, з часу прийняття Рішення VIII сесії III демократичного скликання Радехівської районної ради Львівської області від 19.10.1999, земельна ділянка площею 1,2805 га вибула з державної та колективної власності і повторній приватизації не підлягала.

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що спадщина померлого ОСОБА_2 складається, зокрема із земельної ділянки площею 1,2805 га. ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину на земельні ділянки загальною площею 1,2805 га прийняв, проте оформити спадщини на вказану земельну ділянку не може, оскільки державний акт виданий після смерті власника земельної ділянки, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

На підставі ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

задовольнити позов ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 1,2805 га, яка складається з трьох земельних ділянок: ділянка 1 площею 0,9711 га, кадастровий номер :02:000:0203, ділянка 2 площею 0,2001 га, кадастровий номер :03:000:0582, та ділянка 3 площею 0,1093 га, кадастровий номер :04:000:0115, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала померлому на праві приватної власності згідно із Державним актом від 28.12.1999 серії НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Сопронюк Геннадій Михайлович: пр. Відродження, 7 м. Радехів Червоноградський район Львівська область;

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , адреса: пл. Відродження, 3 м. Радехів Червоноградський район Львівська область.

Повний текст рішення складено 12.07.2024.

Головуючий суддяПатинок О. П.