КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/10622/23

21 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Жовноватюк В.С. у цивільній справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року фізична особа- підприємець ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що у вересні 2022 року між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладені договори на виготовлення меблів №3237 від 25 вересня 2022 року та №3191 від 02 вересня 2022 року.

Відповідно до укладених договорів, позивач взяв на себе зобов`язання виготовити меблі по затвердженим сторонами дизайн-проектам та передати їх відповідачу, а відповідач зобов`язаний прийняти та оплатити виконанні роботи. Підписаними додатками №2 до договорів, сторонами погоджені специфікації №1, якими визначено, що вартість меблів по договору №3191 становить 308 081,00 грн., по договору №3237 165 668,00 грн.

На виконання взятих зобов`язань, виконавець виготовив, поставив і установив відповідачу меблі. В останній день монтажу меблів 25 грудня 2022 року, виконавець передав замовнику акти прийому-передач виконаних робіт, однак відповідач повідомив позивача, що відмовляється їх підписувати та оплачувати решту вартості меблів.

Відповідач письмово не повідомила позивача про факт виявлених дефектів чи неукомплектованості, відтак відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань.

З урахуванням того, що відповідач не виконує належним чином умови договорів вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 172 166,00 грн., 3% річних у розмірі 1 853,74 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 592,13 грн. та судові витрати.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 основний борг у розмірі 172 166 (сто сімдесят дві тисячі сто шістдесят шість) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 3% річних у розмірі 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) грн 74 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 інфляційні втрати у розмірі 2 592 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн 13 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 03 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Левченко Марина Дмитрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідачем до суду подана копія скрін-шотів переписки у додатку «Viber».

З останньої вбачається, що листування відповідач вела з абонентським номером НОМЕР_1 , який записаний в телефоні під іменем « ОСОБА_3 », зокрема зазначений телефон розміщений на інтернет сторінці з рекламою компанії по виготовленню меблів. Назва компанії по виготовленню меблів відповідає зазначеній на бланку Акту прийому передачі виконаних робіт до договору №3237 від 25 вересня 2022 року та договору № 3191 від 02 вересня 2022 року.

Вказує на те, що 15.12.2022 року до відповідача прибули особи, які представились представниками даної компанії, з вимогою підписати Акт прийому-передачі виконаних робіт до договору №3237 від 25.09.2022 року та договору №3191від 02.09.2022 року. Відповідач повідомила, що бажає викласти свої зауваження у наданих документах, однак вказані особи повідомили, що не уповноважені їх підписати, адже працюють на ФОП ОСОБА_2 не офіційно.

Вважає, що виконавець за даним договором проігнорував фактичне виконання пунктів 2.6, 2.8. укладених між сторонами договорів, а тому висновки суду першої інстанції є не об`єктивними.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься листування між сторонами (письмова вимога адвоката-представника позивача та відповідь відповідача). З аналізу вказаних документів вбачається, що відповідачем повністю викладено всі недоліки по конструкції та монтажу замовлених нею меблів. В свою чергу виконавцем, не надано замовнику будь-яких пояснень з приводу виготовлення не якісного товару, порушень у конструкціях та монтажу меблів, їх не відповідність узгодженому зразку. Останнім, не запропоновано та не погоджено строки усунення зазначених недоліків поставленого товару. Лист виконавця містить лише вимогу підписати Акти прийому- передачі та вимогу сплатити кошти.

06 серпня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 адвоката Хміля Вячеслава Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що наведені апелянтом обставини щодо не взяття до уваги судом першої інстанції скрін-шотів з мобільного додатку Viber є безпідставними і необґрунтованим, та не суперечить позиції Верховного Суду відображеної у Постанові від 14.12.2023 року у справі №910/3263/23, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Вказує на те, що апелянт будучи ознайомленою з умовами підписаних договорів, порядком фіксації виявлених недоліків та маючи на руках акти прийому-передачі виконаних робіт не виконала жодних дій по фіксації та повідомлення виконавця про нібито виявлені недоліки у виготовлених та змонтованих меблях. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що про виявлені недоліки апелянт повідомила позивача лише після отримання вимоги від адвоката Хміля В.М., не зважаючи на те, що попередньо вона уже кілька разів отримувала від ФОП ОСОБА_2 акти прийому-передачі виконаних робіт на підписання, однак проігнорувала їх.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 зверталася до ФОП ОСОБА_2 з вимогою з`явитись до неї для фіксації в актах прийому- передачі виконаних робіт виявлених недоліків. Відсутні також докази того, що відповідні недоліки в односторонньому порядку були внесені відповідачем до Актів прийому-передачі виконаних робіт, які потім були направлені позивачу.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 не повідомляла ФОП ОСОБА_2 про будь-які недоліки у виготовлених та змонтованих меблях, що свідчить про належне виконання позивачем своїх договірних зобов`язань, а тому останній і не мав підстав та необхідності вчиняти кроки щодо пропонування та погодження з замовником строків усунення недоліків поставленого товару.

З огляду на вище викладене просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) уклали договір на виготовлення меблів №3237 від 25 вересня 2022 року (а.с.16-20), предметом якого є зобов`язання виконавця виконати за завданням замовника роботи з виготовлення меблів і передати результат роботи замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи виготовлені меблі (п.1.1.).

Вид меблів, кількість, комплектність, комплектація, матеріал, узгоджуються сторонами в дизайн-проекті та в додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2. договору).

Претензії щодо візуально-видимих недоліків меблів, після підписання замовник акту приймання-передачі не приймаються. У разі виявлення дефекту меблів або його некомплектності, замовник спільно з представником виконавця роблять відповідний запис в акті прийомі передачі меблів та погоджують порядок і терміни усунення виявленого дефекту (п.2.6. договору).

У разі необґрунтованої відмови замовника від підписання акту прийому-передачі та/або акт виконаних робіт, акти підписуються одноособово виконавцем, що є підтвердженням того, що меблі передані замовнику в стані, а виконавець виконав свої зобов`язання по даному договору в повному обсязі і зі сторони замовника немає претензій до виконавця (п.2.8. договору).

Відповідно до специфікації №1, яка є додатком №2 до договору на виготовлення меблів №3237 від 25 вересня 2022 року (а.с.29), яку погодили сторони, виконавець за даною специфікацією до договору передає у власність виконавця наступні меблі: гардеробна, ванна - всього 165668 грн (п.1.1.).

Згідно з п.п.2.1.1. специфікації №1, сума передплати 70% 115967,60 грн замовник здійснює передплату у повній сумі в точці продажу (офісі) виконавця одночасно із укладанням цього договору.

Залишок за договором 20% 33133,60 грн замовник оплачує залишок за договором в день доставки меблів та в будь-якому випадку до початку його шляхом передачі коштів представнику виконавця - водію або на розрахунковий рахунок виконавця. Збірка (монтаж) меблів 10% 16566,80 грн (п.п.2.1.2., 2.1.3. специфікації №1).

ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) уклали договір на виготовлення меблів №3191 від 02 вересня 2022 року (а.с.32-36), предметом якого є зобов`язання виконавця виконати за завданням замовника роботи з виготовлення меблів і передати результат роботи замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи виготовлені меблі (п.1.1.).

Вид меблів, кількість, комплектність, комплектація, матеріал, узгоджуються сторонами в дизайн-проекті та в додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2. договору).

Претензії щодо візуально-видимих недоліків меблів, після підписання замовник акту приймання-передачі не приймаються. У разі виявлення дефекту меблів або його некомплектності, замовник спільно з представником виконавця роблять відповідний запис в акті прийомі передачі меблів та погоджують порядок і терміни усунення виявленого дефекту (п.2.6. договору).

У разі необґрунтованої відмови замовника від підписання акту прийому-передачі та/або акт виконаних робіт, акти підписуються одноособово виконавцем, що є підтвердженням того, що меблі передані замовнику в стані, а виконавець виконав свої зобов`язання по даному договору в повному обсязі і зі сторони замовника немає претензій до виконавця (п.2.8. договору).

Відповідно до специфікації №1, яка є додатком №2 до договору на виготовлення меблів №3191 від 02 вересня 2022 року (а.с.45), яку погодили сторони, виконавець за даною специфікацією до договору передає у власність виконавця наступні меблі: кухня - всього 308081 грн (п.1.1.).

Згідно з п.п.2.1.1. специфікації №1, сума передплати 70% 215656,70 грн замовник здійснює передплату у повній сумі в точці продажу (офісі) виконавця одночасно із укладанням цього договору.

Залишок за договором 20% 61616,20 грн замовник оплачує залишок за договором в день доставки меблів та в будь-якому випадку до початку його шляхом передачі коштів представнику виконавця - водію або на розрахунковий рахунок виконавця. Збірка (монтаж) меблів 10% 30808,10 грн (п.п.2.1.2., 2.1.3. специфікації №1).

Згідно з копіями прибуткових касових ордерів №30 від 25 вересня 2022 року та №24 від 05 вересня 2022 року, ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_2 115290,00 грн за договором №3237, та 216432,00 грн за договором №3191 (а.с.50, 51).

Акт прийому-передачі виконаних робіт від 15 грудня 2022 року до договору №3191 від 02 вересня 2022 року на суму 338 220 грн підписано лише виконавцем, підпис замовника відсутній (а.с.52). Відповідний запис про виявлення дефекту меблів або його некомплектності в акті-прийомі передачі меблів відсутній.

Акт прийому-передачі виконаних робіт від 25 вересня 2022 року до договору №3237 від 25 вересня 2022 року на суму 165 668 грн підписано лише виконавцем, підпис замовника відсутній (а.с.53). Відповідний запис про виявлення дефекту меблів або його некомплектності в акті-прийомі передачі меблів відсутній.

Адвокат Хміль В.М. в інтересах ФОП ОСОБА_2 направив письмову вимогу від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 про сплату замовлених послуг (а.с.56-59).

ОСОБА_1 направила лист адвокату Хмілю В.М. від 01 березня 2023 року, у якому запропонувала адвокату звернутись до ОСОБА_1 із належними документами, які підтверджують повноваження адвоката на надання ФОП ОСОБА_2 правової допомоги (а.с.60-61).

Адвокат Хміль В.М. в інтересах ФОП ОСОБА_2 направив письмову вимогу від 09 березня 2023 року ОСОБА_1 про сплату замовлених послуг (а.с.62-65).

ОСОБА_1 направила адвокату Хмілю В.М., ФОП ОСОБА_2 та Компанії МІМ-К (до відома) відповідь на письмову вимогу від 30 березня 2023 року, у якій зазначила про виявлені недоліки меблів (а.с.66-70).

Задовольняючи позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості суд першої інстанції посилався на те, що позивачем доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині не оплати виготовлених меблів, та ці обставини не спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 632 ЦК України унормовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Згідно статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

За приписами ст.873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ч. З ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України « Про захист прав споживачів» «продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію».

За таких обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач зобов`язаний був передати відповідачу продукцію належної якості, а відповідач, в свою чергу, мав перевірити якість товару та прийняти його (у випадку, якщо він був належної якості).

З матеріалів справи вбачається, що сторони погодили, що претензії щодо візуально-видимих недоліків меблів, після підписання замовник акту приймання-передачі не приймаються. У разі виявлення дефекту меблів або його некомплектності, замовник спільно з представником виконавця роблять відповідний запис в акті прийомі передачі меблів та погоджують порядок і терміни усунення виявленого дефекту (п.2.6. договору).

У разі необґрунтованої відмови замовника від підписання акту прийому-передачі та/або акт виконаних робіт, акти підписуються одноособово виконавцем, що є підтвердженням того, що меблі передані замовнику в належному стані, виконавець виконав свої зобов`язання по даному договору в повному обсязі і зі сторони замовника немає претензій до виконавця (п.2.8. договору).

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано копію актів приймання- передачі виконаних робіт на якому відсутній підпис відповідача ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилалась на те, що в грудні працівниками позивача було розпочато встановлення меблів, під час якого вона виявила недоліки у виконанні робіт, про що одразу повідомила виконавців та попросила, щоб з нею зв`язалися відповідальні особи щодо узгодження порядку усунення недоліків.

З урахуванням того, що позивачем було неякісно виконано роботу відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підтвердження своїх доводів відповідачка надала до суду першої інстанції фотознімки, DVD-диск та переписку у месенджері «Viber».

Надаючи оцінку вказаним доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що наданий DVD-диск не є належним доказом оскільки не засвідчені електронним цифровим підписом відповідно до вимог ст. 100 ЦПК України.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими виноски суду першої інстанції відносно того, що з наданих відповідачем фото неможливо встановити, які саме дефекти наявні на меблях. Від проведення відповідної судової експертизи відповідач відмовився, оскільки не підтримав поданого клопотання про призначення експертизи.

Стосовно наданих відповідачем скриншотів переписки у месенджері «Viber»колегія суддів зазначає, що надані скриншоти не є належними докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, оскільки з наданих скріншотів неможливо встановити з ким саме веде переписку відповідачка. Не можливо встановити і у який проміжок часу відбувалась дана переписка.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи договори на виготовлення меблів були укладені між позивачем ФОП ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 . Доказів того, що відповідач зверталась саме до позивача з претензіями щодо надання товару неналежної якості ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

З урахуванням вище зазначеного обґрунтованими є висновки суду першої інстанції відносно того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що основна сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, то обґрунтованими є висновки суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів на спростування вказаних висновків суду першої інстанцій, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Левченко Марини Дмитрівни залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: