ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року, яка постановелена суддею Коноваленком М.І та повний текст ухвали складено 18 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальий комбінат» (надалі ПрАТ «ПівнГЗК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» на свою користь 300 000,00 грн. моральної шкоди, у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_1 125 000, 00 грн. моральної шкоди, без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» 1 250,00 грн. судового збору на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивач та відповідач звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Постановою Дніпровський апеляційний суд від 30 липня 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальий комбінат» залишено без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_1 , змінено, збільшено розмір з 125 000,00 грн. до 180 000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов?язкових платежів.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальий комбінат» на користь держави, змінено, збільшено цей розмірі з 1 250,00 гривень до 1 800,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 2 700,00 грн.

20 червня 2024 року ПрАТ «ПівнГЗК» звернувся до суду з заявою про встановлення порядку виконання рішення суду у даній цивільній справі, зазначивши обґрунтування заяви, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2024 позовні вимоги задоволено частково. Відповідач має намір здійснити виконання вказаного рішення у добровільному порядку. Проте, позивачем не надано відповідачу інформацію про банківські реквізити. Вказані обставини позбавляють відповідача можливості добровільного виконання рішення суду, що як наслідок призводить до обов`язку останнього понести додаткові фінансові витрати у вигляді стягнення значних сум з виконавчого збору та витрат, пов`язаних із примусовим виконанням рішення суду, тому просить визначити порядок виконання рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.05.2024 у цивільній справі №215/2652/24, шляхом зазначення в резолютивній частині рішення інформацію про порядок виконання рішення, а саме банківських реквізитів ОСОБА_1 , на які ПРАТ «ПівнГЗК», як відповідач має перерахувати стягнуті кошти.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року у задоволенні заяви ПрАТ «ПівнГЗК» про встановлення порядку виконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «ПівнГЗК» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою визначити порядок виконання судового рішення, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 215/2652/24, шляхом зазначення в резолютивній частині рішення інформації про порядок виконання рішення, а саме банківських реквізитів ОСОБА_1 на які ПрАТ «ПівнГЗК», як відповідач, має перерахувати стягнуті кошти.

Апеляційна скарга мотивована тим, що необгрунтованими є висновки суду першої інстанції наведені у судовому рішенні. Судом першої інстанції не забезпечено проведення всебічного та повного розгляду справи, який передбачає з`ясування всіх обставин справи та оцінку наданих сторонами доказів з усіма притаманними їм властивостями.

Відповідач не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посилання представника відповідача на відсутність відомостей про банківські рахунки позивача не є перешкодою для виконання судового рішення.

Тим самим, суд першої інстанції позбавив відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» права на виконання вказаного рішення суду в добровільному порядку.

Отже, по даній справі мав місце формальний розгляд справи по суті, без всебічності, повноти, об`єктивності з`ясування обставин справи.

Посилається на висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 по справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 по справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 по справі № 817/628/15, від 17.02.2021 по справі 295/16238/14-а

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПрАТ «ПівнГЗК» - Бузівську Н.М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_1 125 000, 00 грн. моральної шкоди, без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» 1 250,00 грн. судового збору на користь держави.

Постановою Дніпровський апеляційний суд від 30 липня 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальий комбінат» залишено без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_1 , змінено, збільшено розмір з 125 000,00 грн. до 180 000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов?язкових платежів.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2024 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальий комбінат» на користь держави, змінено, збільшено цей розмірі з 1 250,00 гривень до 1 800,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 2 700,00 грн.

20 червня 2024 року ПрАТ «ПівнГЗК» звернувся до суду з заявою про встановлення порядку виконання рішення суду у даній цивільній справі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ПрАТ «ПівнГЗК» про встановлення порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження за вищевказаним рішенням не відкрито. Будь яких обставин, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення, немає. Посилання представника відповідача на відсутність відомостей про банківські рахунки позивача не є перешкодою для виконання судового рішення. Позивач має право на власний розсуд обирати або примусовий або добровільний спосіб виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначив, що жодних доказів про письмове звернення ПрАТ «Північний ГЗК» до позивача про надання інформації для добровільного виконання рішення у даному випадку до суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої істанції, з огляду на наступне.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституція України містить приписи з питань виконання судових рішень, зокрема: визначає обов`язковість судового рішення як одну з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129); установлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання (друге речення частини першої статті 1291); покладає на державу обов`язок забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку (частина друга статті 1291).

За змістом статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення (речення перше абзацу першого пункту 3 мотивувальної частини. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

ЦПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 89 ЦПК України, а саме, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Заявником не надано суду доказів того, що подальше виконання рішення неможливе у зв`язку з тим, що вичерпані всі законні заходи примусового характеру, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для даної категорії проваджень.

Що узгоджується із висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 713/1062/17.

Зокрема, заявник ставить перед судом питання про визначення порядку виконання судового рішення, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи № 215/2652/24, шляхом зазначення в резолютивній частині рішення інформації про порядок виконання рішення, а саме банківських реквізитів ОСОБА_1 на які ПрАТ «ПівнГЗК», як відповідач, має перерахувати стягнуті кошти. Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Одночасно з виконавчим документом стягувач подає заяву, в якій зазначаються: 1) реквізити рахунку в банку, іншій фінансовій установі, небанківського надавача платіжних послуг; 2) прізвище, ім`я, по батькові стягувача, реквізити документа, що посвідчує його особу, тобто, саме стягувач наділений правом, а не обов`язком, звернення рішення суду до виконання шляхом пред`явлення виконавчого документу безпосередньо до боржника, із зазначенням реквізитів банківського рахунку.

Таким чином, суд не може визначати порядок виконання судового рішення шляхом зазначення в резолютивній частині рішення інформації про банківські реквізити ОСОБА_1 .

Також, колегією суддів враховано, що розрахунковий рахунок позивача має бути актуальним на день перерахування грошових коштів і такі відомості можуть бути надані виключно стороною позивача.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане у встановленому законом порядку, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заяви представника відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення суду слід відмовити.

Посилання відповідача на висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 по справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 по справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 по справі № 817/628/15, від 17.02.2021 по справі 295/16238/14-а, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у наведених заявником справах та у справі, яка переглядається, різні фактичні обставини справи, а тому й різне правозастосування.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: