Справа № 472/649/24
Провадження №2-о/472/42/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Горбаненка А.О.,
представника заявника - адвоката Гусарова С.Д.,
заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Березівська міська рада Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,
19 червня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Березівська міська рада Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - спадкодавець).
За своє життя спадкодавець не склав заповіту. А тому, право на спадкування перейшло до спадкоємців першої черги: син ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 , та дружина ОСОБА_1 .
Провівши поховання батька, заявник звернувся до державного нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовилась приймати заяву та вказала, що його прізвище в паспорті громадянина України " ОСОБА_6 " відрізняється від прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть " ОСОБА_7 ".
З метою усунення розбіжностей в написанні прізвищ, заявник звернувся до відділу ДРАЦС, яким після проведення перевірки було внесено зміни до актового запису про смерть № 81 від 15.04.2020 року, а саме: прізвище спадкодавця " ОСОБА_7 " було змінено на " ОСОБА_6 ", в зв`язку з чим було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_8 .
09 вересня 2020 року спадкоємці знову звернулися до державного нотаріуса: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про відмову від спадщини, а заявник ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини. На підставі цього, нотаріус завела спадкову справу.
Після витоку 6-місячного терміну з часу відкриття спадщини заявник звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, та надав копію державного акта на право власності на земельну ділянку, однак нотаріус повідомила його про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у заявника відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця та власника земельної ділянки.
08 листопада 2022 року заявник звернувся до Березівського районного суду Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, однак заявнику було відмовлено в позові, оскільки не встановлено факт належності державного акта щодо земельної ділянки спадкодавцю.
В зв`язку з цим, він звернувся до суду та просить суд встановити факт належності на праві власності вказаної земельної ділянки спадкодавцю.
В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Гусарова С.Д., який підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Березівської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, щодо заяви не заперечує.
Заслухавши вступне слово представника заявника - адвоката Гусарова С.Д., заінтересованої особи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер батько заявника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Провівши поховання батька заявник звернувся до державного нотаріуса, з метою подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріус відмовилась приймати заяву та вказала, що його прізвище в паспорті громадянина України " ОСОБА_6 " відрізняється від прізвища спадкодавця в свідоцтві про смерть " ОСОБА_7 ".
З метою усунення розбіжностей в написанні прізвищ, заявник звернувся до відділу ДРАЦС, яким після проведення перевірки було внесено зміни до актового запису про смерть № 81 від 15.04.2020 року, а саме: прізвище спадкодавця " ОСОБА_7 " було змінено на " ОСОБА_6 ", в зв`язку з чим було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , що також підтверджується витягом з ДРАЦС про внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с. 10).
За своє життя спадкодавець не склав заповіту. А тому, право на спадкування перейшло до спадкоємців першої черги: сина ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини, сина ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, та дружини ОСОБА_1 , яка відмовилась від прийняття спадщини.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 80/2020 (а.с. 120-141).
Після витоку 6-місячного терміну з часу відкриття спадщини заявник звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, та надав копію державного акта направо власності на земельну ділянку, однак нотаріус повідомила його про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у заявника відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане спадкове майно, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця та власника земельної ділянки, а саме в свідоцтві про смерть зазначено " ОСОБА_6 ", а в державному акті - " ОСОБА_7 ".
08 листопада 2022 року заявник звернувся до Березівського районного суду Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, однак заявнику було відмовлено в позові, оскільки не встановлено факт належності державного акта щодо земельної ділянки спадкодавцю.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ч.1 ст.315 в редакції від 03.10.2017 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.
2) даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , де індивідуальні дані спадкодавця вказано як « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Березівка Одеської області» (а.с. 11);
3) даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , де індивідуальні дані спадкодавця вказано як « ОСОБА_10 (рос. мовою)» (а.с. 17-18);
Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту, як встановлення факту належності на праві власності спірного нерухомого майна спадкодавцю, тим паче, коли це право підтверджується правовстановлюючим документом.
Вказана позиція узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 31.07.2024 року у справі № 175/2757/21.
Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає частковому задоволенню, а саме встановленню підлягає факт належності спадкодавцю державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.
На підставі викладеного, керуючись ст.19, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Березівська міська рада Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.
Встановити факт належності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Березівка Березівського району Одеської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, правовстановлюючого документу:
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко