Провадження № 2-о/643/550/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, в якій прохає встановити факт народження його сина ОСОБА_2 в Україні м. Краматорськ Донецької області 01 серпня 1978 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України з врахуванням наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 22.04.2020 у справі №200/14136/17, суди повинні встановлювати, чи є інші, окрім заявника, особи, заінтересовані у вирішенні цієї справи, та перевірити, чи не впливатиме встановлений факт на права та обов`язки цих осіб.

У зв`язку з наведеним, керуючись цими положеннями, окресливши мету звернення до суду, заявнику слід вирішити питання про встановлення кола заінтересованих осіб та їх залучення, оскільки останній звертається до суду із вимогою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Краматорськ, Донецької області, при цьому останнього в якості заінтересованої особи не залучає.

Таким чином, заявник, подаючи заяву до суду, не в повному обсязі визначив коло учасників справи, зокрема і щодо заінтересованої особи, враховуючи орган, куди в подальшому він має намір звертатись. ОСОБА_1 слід зазначити правильну назву органу ДРАЦС.

Крім того, згідно п. 2, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Таким чином, заявникові у заяві слід в якості заінтересованої особи вказати відповідний орган РАЦС із зазначенням місця знаходження; поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету та у разі залучення інших заінтересованих осіб зазначити дані відповідно до п. 2, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У порушення п 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником у заяві не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч зазначених вище вимог законодавства, заявник не зазначив в заяві та не надав до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення посилання на докази, які підтверджують народження ОСОБА_2 в м. Краматорськ Донецької області.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 квітня 2020 (справа № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19) також висловився, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Заявник в заяві зазначає, що відсутність даних про місце народження в свідоцтві про народження його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоджають поїздкам як заявника так і його сина за кордон та створюють незручності при його використанні. При цьому заявником не зазначено в чому саме виникають незручності та перешкоди у виїзді його та сина за кордон, не надано посилань на докази зазначених тверджень, зокрема відмови у виїзді заявника чи його сина за кордон із зазначених обставин.

Водночас суд зауважує, що відповідно до діючих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5 для того, щоб виправити помилку у актовому записі цивільного стану необхідно подати відповідну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Громадяни України, а також іноземці і особи без громадянства, які проживають за кордоном, подають аналогічну заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, до дипломатичного представництва або консульської установи України. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України не вправі відмовити особі в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін.

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні або неповні відомості; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про виправлення помилки та внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку, а саме в порядку адміністративного судочинства.

Після внесення виправлень до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп " Повторно ". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Заявник у поданій до суду заяві вказав, що у зв`язку з втратою вказаного вище свідоцтва про народження Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), 31.05.2024 був виданий дублікат свідоцтва за номером НОМЕР_1 серія 1-БК. На його звернення від Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заявником отримана відповідь про те, що дані внесені в дублікат свідоцтва про народження його сина взяті з втраченого свідоцтва, де відсутній запис про країну де народився його син, тобто в Україні.

Проте ОСОБА_1 не зазначено чи звертався він чи його син ОСОБА_2 до органів РАЦС із заявою саме з питання про внесення змін до актового запису про народження останнього. Відсутні посилання на самостійне звернення ОСОБА_2 до відповідних органів для захисту своїх прав. При цьому матеріали заяви не містять посилань на докази, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю чи недієздатною особою, у зв`язку із чим заявник звертається до суду для вирішення питання щодо встановлення юридичного факту для захисту прав як самого заявника так і для захисту прав свого сина.

За приписами ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства, заявником надано копії доказів для заінтересованої особи не посвідчені підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зазначена вимога заявником також не виконана, заява не містить вищевказаного підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, а відтак вказана заява і в цій частині не відповідає вимогам закону.

До заяви з усуненими недоліками слід додати її копії та копії всіх документів, що будуть додаватися до неї та додавалися до заяви, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Поліщук