Дата документу 03.07.2024 Справа № 336/5221/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/5221/19 Головуючий у 1 інстанції Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/807/1327/24 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Смокотіної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів, визнання дій і рішень неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, визнання дій та рішень неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

В позові зазначив, що є власником 2/3 частин будинку АДРЕСА_1 , де 22 травня 2018 року відбулася перевірка дотримання законодавства про газоспоживання співробітниками відповідача. За наслідками відвідування належного позивачеві житла працівниками «Запоріжгаз» був складений акт про порушення, в якому зазначено наявність такого порушення, як несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, за ознаками підпункту 5 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. В пункті 4 акту про порушення зазначено, що на дату складання акту порушення частково усунено шляхом механічного від`єднання котла «Вулкан», який, за твердженнями представника відповідача, був підключений позивачем несанкціоновано. Листом від 12.11.2019 року позивачу направлено рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 41 969 грн. 62 коп. 20 березня 2019 року представники відповідача припинили розподіл природного газу до

будинку позивача у зв`язку з заборгованістю зі сплати несанкціоновано спожитого природного газу. Він не підключав котел «Вулкан» самовільно, оскільки той зазначений в договорі про надання послуг з газопостачання поряд з котлом КС. Окрім того, відповідачем безпідставно зазначено в акті в якості газового обладнання котел на твердому паливі, який не має жодного відношення до газорозподільних систем та газових приладів. В договорі про надання населенню послуг з газопостачання від 18.09.2007 року № 33229 між сторонами зазначено, що виконавець, яким є відповідач, зобов`язаний надавати за власний рахунок у строк, встановлений нормативними і технічними документами, послуги з технічного обслуговування такого газового обладнання, як дві газові плити, три газових водонагрівача (ВПГ, КС, «Вулкан»), побутовий газовий лічильник. У зв`язку з викладеним є хибним твердження в акті про порушення про несанкціоноване підключення позивачем газового обладнання, оскільки позивач не підключав у своєму будинку нові та додаткові газові прилади і пристрої. Означене свідчить про те, що відсутні підстави для констатації наявності складових, які є передумовою для настання відповідальності за порушення споживання природного газу, які передбачені підпунктом 5 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Що стосується припинення газопостачання до житла позивача, таке право оператора газорозподільних мереж встановлено підпунктом 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу у випадках, зокрема, наявної заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних мереж. В такому випадку оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання. В порушення означених положень Кодексу позивач не був у встановленому порядку повідомленим про припинення газопостачання, тому таке припинення розподілу природного газу є протиправним.

Просив:

визнати рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо задоволення акту № від 22.05.2018 року протиправним та скасувати його;

визнати дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» з припинення газопостачання (розподілу природного газу) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Січових стрільців, 73, неправомірними;

зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за власний рахунок відновити газопостачання (розподіл природного газу) до житла позивача;

визнати дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» з нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості в сумі 41 969 грн. 62 коп. неправомірними;

зобов`язати акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» провести розрахунок обсягу спожитого газу по фактичним показанням приладу обліку;

покласти на відповідача витрати з отримання професійної правничої допомоги в сумі 4500 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та

процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно визначено обсяг обладнання яке фактично використовував ОСОБА_1 , що призвело до невірного нарахування вартості спожитого газу.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини суду не повідомив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

03 липня 2024 року об 9:35 (після розгляду справи) від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі.

03 липня 2024 року об 9:40 (після розгляду справи) від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

З огляду на вказане та враховуючи баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

За приписами частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 2/3 частин нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , споживає природний газ на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання № 33229 від 18.09.2007 року, де зазначено, що в будинку встановлено та введено в експлуатацію один газовий котел КВЧ, газовий котел «Вулкан», газовий водонагрівач, дві чотириконфоркові газові побутові плити (а. с. 25-26). Облік спожитого природного газу у вказаному житлі здійснюється за допомогою засобу вимірювальної техніки приладу обліку газу G-4 METRIX № 01030599, що встановлений в будинку АДРЕСА_1 15 червня 2016 року на підставі акту про монтаж засобу вимірювальної техніки № 6158 (а. с. 29 т. 1).

Як випливає із змісту акту про порушення № від 22.05.2018 року, складанням якого увінчалось відвідування співробітниками акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» належного позивачеві будинку, виявлено порушення законодавства про газорозподільні системи, що виявилось в несанкціонованому підключенні газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу (а. с. 30 т. 1).

Означений акт розглянутий комісією з розгляду актів про порушення акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», якою затверджений акт про порушення № від 22.05.2018 року, внаслідок чого складений акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на оплату необлікованого об`єму газу в сумі 41 969 грн. 62 коп. (а. с. 31. 32 т. 1).

Судом першої інстанції вірно визначено норми матеріального та процесуального законодавства, які мають бути застосовані при розгляді справи.

Кодекс газорозподільних систем внормовує взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові,

технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості.

Право представника оператора газорозподільних мереж при проведенні контрольного огляду вузла обліку оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу, складати акт про порушення, зокрема про: наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, передбачено пунктами 4, 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем.

Главою 2 розділу ХІ КГРМ внормовані види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

У відповідності до підпункту 5 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Поняття несанкціонованого підключення газових приладів наведене в пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем і ним є самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Судом першої інстанції на підставі оглянутих матеріалів фото- та відеофіксації процедури виявлення порушення встановлено, що газовий котел «Вулкан» в житлі позивача підключений несанкціоновано, на що вказує наявність самочинних відводів від газопроводу, не оснащених пломбами та заглушками, що дає можливість несанкціонованого приєднання до газорозподільної мережі; відсутність не лише проектно-технічної документації на котел «Вулкан», а й взагалі будь-яких правовстановлюючих документів на вказаний котел; відсутність посилання на нього в приймально-здавальному акті від листопада 1992 року, в якому зазначено усе газове обладнання та усі газові прилади в будинку АДРЕСА_1 , що введені в експлуатацію за встановленою законом процедурою; відсутність посилання на нього в акті інвентаризації № 060025811 від 22.05.2018 року (а. с. 135, 136 т. 1).

Наявність несанкціонованого підключення стала підставою для складення акту про порушення.

У відповідності до пункту 4.3 розділу IV «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, до пуску газу на об`єкти систем газопостачання складається акт приймання в експлуатацію об`єктів систем газопостачання та акти згідно з вимогами ДБН В2.5-20-2018 «Газопостачання», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.11.2018 року № 305. Виконавчо - технічна документація повинна містити наступні документи:

сертифікати, паспорти та інші документи заводу-виробника, підтверджуючі якість труб та зварювальних матеріалів; протокол вхідного контролю усіх конструкцій та матеріалів, які використовуються при будівництві; посвідчення зварника, який має право на виконання робіт на газопроводах; протокол механічних іспитів зварних стиків; акт перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів житлових будинків; інструктаж з безпечного користування газом в побуті; акт приймання в експлуатацію об`єкту систем газопостачання; копії сертифікатів та паспортів на матеріали, труби, газове обладнання.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що документ на постачання газу не може підмінити проєктну (виконавчо-технічну) документацію, наявність якої є необхідною передумовою для пуску газу до об`єкту споживача, а саме лише зазначення вказаного приладу в договорі між сторонами у відсутність документації про дозвіл на його введення в експлуатацію не є підставою для кваліфікації його як такого, що встановлений у відповідності до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність посилання на нього в приймально-здавальному акті від листопада 1992 року, в якому зазначено усе газове обладнання та усі газові прилади в будинку АДРЕСА_1 , до яких здійснюється пуск газу; відсутність посилання на нього в акті інвентаризації № 060025811 від 22.05.2018 року (а. с. 135, 136 т. 1) свідчить про його несанкціоноване влаштування.

Пунктом 3 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача, що обліковується за нормами споживання, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за 6 місяців до дня виявлення порушення.

Загальна витрата природного газу в житлі позивача становить 11,16 м3/годину. Побутовий лічильник газу, який оснащений будинок позивача, G-4 METRIX характеризується максимально можливою витратою газу 6 м3/годину, що свідчить на користь висновку оператора газорозподільних мереж про перевищення діапазону вузла обліку газу (а. с. 191 т. 1).

Факт перевищення діапазону обчислення лічильника газу підтверджується розрахунком комерційного вузла обліку газу, виконаного у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем за шість місяців, що передували виявленню порушення, а саме: з 22 листопада 2017 року по 21 травня 2018 року включно, з урахуванням підключених газових приладів, опалювальної площі та кількості зареєстрованих осіб.

Право представника оператора ГРМ припиняти газопостачання у випадках, встановлених законодавством, передбачено Кодексом газорозподільних систем та «Правилами безпеки систем газопостачання», затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року.

Главою 7 розділу УІ Кодексу ГРС регламентовано порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.

Зокрема, пунктом 1 глави 7 розділу УІ Кодексу ГРС встановлено вичерпний перелік таких підстав.

До них відноситься і наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних мереж (підпункт 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу).

Як випливає із змісту пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу, якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадку, визначеному, зокрема, у підпункті 9 цього пункту, оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) оператором ГРМ.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив вартість необлікованого об`єму газу в сумі 41 9689 грн. 62 коп., на його адресу рекомендованою кореспонденцією було надіслано повідомлення про припинення постачання газу з посиланням на причини такого припинення з штрих-кодовим ідентифікатором 23, яке позивач не отримав, тому воно повернулося на адресу відповідача в нерозпечатаному конверті з відміткою поштової установи про повернення за спливом строку зберігання на пошті (а. с. 146-148 т. 1).

Припинення розподілу природного газу (газопостачання) в житло позивача здійснено відповідачем на підставі встановленої законом передумови та у відповідності до врегульованої законом процедури.

Припинення розподілу природного газу позивачу, що мало місце 20 березня 2019 року на підставі акту, здійснено у його присутності, про що свідчить підпис позивача на вказаному акті, який не містить будь-яких застережень та зауважень з його боку (а. с. 149 т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку про правомірність дій оператора газорозподільних мереж (відповідача) зі складання акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, а також припинення розподілу природного газу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494.

Згідно п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність здійсненого розрахунку вартості донарахованого об`єму природного газу, колегія суддів зазнає наступне.

Порядок проведення перевірок вузлів обліку та їх складових визначений главою 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

У відповідності до абзацу 2 пункту 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі Х цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу газорозподільних систем норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

Обов`язок відшкодування вартості донарахованого об`єму природного газу Оператору ГРМ, за наслідком виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, незалежно від наявності вини споживача.

Аналогічний висновок викладений у постанові постанові Верховного суду у справі 619/3039/19 від 27.06.2022 року.

Таким чином, у разу встановлення наявності порушень, здійснюється процедура донарахування використаного об`єму природного газу, обов`язок відшкодування вартості якого покладається на споживача.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не порушувалось жодних норм Кодексу газорозподільних систем є тотожними позовній заяві та повністю спростовані судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

У відповідності до пункту 4.3 розділу IV «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, до пуску газу на об`єкти систем газопостачання складається акт приймання в експлуатацію об`єктів систем газопостачання та акти згідно з вимогами ДБН В2.5-20-2018 «Газопостачання», затвердженими наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.11.2018 року № 305. Виконавчо-технічна документація повинна містити наступні документи: сертифікати, паспорти та інші документи заводу-виробника, підтверджуючі якість труб та зварювальних матеріалів; протокол вхідного контролю усіх конструкцій та матеріалів, які використовуються при будівництві; посвідчення зварника, який має право на виконання робіт на газопроводах; протокол механічних іспитів зварних стиків; акт перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів житлових будинків; інструктаж з

безпечного користування газом в побуті; акт приймання в експлуатацію об`єкту систем газопостачання; копії сертифікатів та паспортів на матеріали, труби, газове обладнання.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що документ на постачання газу не може підмінити проєктну (виконавчо-технічну) документацію, наявність якої є необхідною передумовою для пуску газу до об`єкту споживача, а саме лише зазначення вказаного приладу в договорі між сторонами у відсутність документації про дозвіл на його введення в експлуатацію не є підставою для кваліфікації його як такого, що встановлений у відповідності до вимог закону.

Скаржником не надано суду виконавчо-технічну документацію на газове обладнання, проєкту документацію на систему газифікації будинку, паспорти на встановлене газове обладнання.

Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v.

France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних

відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2024 року.

Головуючий

Судді: