Провадження №2-о/524/348/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука

в складі: головуючого судді - Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря - Антибури І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Міністерство оборони України, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є двоюрідним братом та найближчим живим родичем ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 його двоюрідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний у Збройні Сили України та наказом командира військової частини від 25 липня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення.

Згодом ОСОБА_2 проходив службу на посаді стрілець-санітар механізованого відділення.

20.01.2024 від чергового ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини надійшла відповідь про те, що 19.01.2024 внаслідок штурмових дій противника біля населеного пункту Авдіївка зник безвісти солдат ОСОБА_2 .

За фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини солдата ОСОБА_2 проведено службове розслідування.

За результатами службового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 09 годин 20 хвилин солдат ОСОБА_2 прикривав евакуацію пораненого бійця і під час стрілецького бою отримав поранення та ознак життя не подавав. У зв`язку з тим, що ворог захопив вогневу позицію можливості евакуювати тіло не було. Свідки, які могли б підтвердити, що солдат ОСОБА_2 загинув чи потрапив до полону відсутні.

Згідно акту службового розслідування від 10.02.2024, визначено, що до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні військовослужбовця вважати такими, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти 19.01.2024 біля м. Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання.

На початку вересня 2024 року заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, однак, йому було відмовлено, оскілки він не має медичних документів на підтвердження факту смерті його двоюрідного брата.

Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезено з території біля м.Авдіївка Покровського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом ДРАЦС.

Заявник стверджує, що у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть двоюрідного брата він не має можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю двоюрідного брата.

Заявник прохає встановити факт, що військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 біля м.Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання ним своїх обовязків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил РФ на території Донецької області. Допустити негайне виконання рішення у справі.

В судовому засіданні 08.11.2024 представник заявника - адвокат Більда В.В. заявлені вимоги підтримав, прохає встановити факт смерті ОСОБА_2 .

На запитання суду представник заявника пояснив, що встановлення факту смерті необхідне заявнику для вшанування пам`яті ОСОБА_2 , а саме: виготовлення пам`ятної таблички та розміщення на алеї слави загиблих. Вважає, що за відсутності тіла неможливо іншим шляхом встановити смерть. Також, на запитання суду відповів, що не може надати підтвердження про звернення для з`ясування можливого перебування ОСОБА_2 у полоні, як і відповідь за результатами такого звернення.

У судове засідання 25.11.2024 представник заявника не з`явився. Представник заявника - адвокат Маслій В.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи відділ ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України в судове засідання своїх представників не направили, жодних заяв щодо розгляду справи не надали.

Залучене як заінтересована особа Міністерство оборони України направило до суду клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №755/11021/22.

Ознайомившись з вказаним клопотанням про зупинення розгляду справи, суд не знаходить підстав для його задоволення. Так, справа, на яку посилається у своєму клопотанні Міністерство оборони України, має інші правові підстави, стосується не встановлення факту смерті військовослужбовця, а оголошення його померлим в порядку статті 46 ЦК України. До ВП ВС справу передано з метою вирішення правової проблеми щодо визначення моменту початку відліку шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_2 .

Так, згідно свідоцтва про народження заявника його матір`ю є ОСОБА_3 , яка до шлюбу мала прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується копію свідоцтва про народження та витягом про реєстрацію актового запису про шлюб. /а.с.10, 14-15/ Батьками ОСОБА_5 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . /а.с.20-21/

Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується наданим витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 09.11.2024.

Зміна прізвища ОСОБА_10 на « ОСОБА_11 » відбулася внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. /а.с.11/

Батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується витягом про реєстрацію актового запису про народження. /а.с.22/

Отже мати заявника ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 мали спільних батьків, а тому заявник та ОСОБА_2 є двоюрідними братами.

ОСОБА_2 не був одружений та не має дітей, його батьки, баба, дід та тітка померли. /а.с.12, 13, 18, 24/

З наданої копії військового квитка ОСОБА_2 убачається, що останній проходив військову службу та йому було присвоєно звання «солдат». /а.с.27-31/

З метою забезпечення безпеки суд у рішенні не наводить номер військової частини, її дислокацію, відомості про керівництво.

Згідно акту службового розслідування від 10.02.2024 року №595, затвердженого командиром військової частини, 20.01.2024 року від чергового ІНФОРМАЦІЯ_7 військової частини надійшла доповідь про те, що 19.01.2024 року близько 08:45 внаслідок штурмових дій противника біля населеного пункту Авдіївка зник солдат ОСОБА_2 .

Також з акту убачається, що зі слів солдата ОСОБА_13 та старшини ОСОБА_14 19.01.2024 року близько 08 години 45 хвилин розпочалися штурмові дії противника, під час яких солдат ОСОБА_2 разом із солдатом ОСОБА_13 прикривав евакуацію пораненого старшини ОСОБА_14 .

Близько 09 години 20 хвилин солдат ОСОБА_2 під час стрілецького бою отримав поранення та ознак життя не подавав. Можливості евакуювати тіло не було, оскільки ворог закріпився на вогневій позиції, а згодом захопив опорний пункт.

Свідки які б могли підтвердити, що солдат ОСОБА_2 , загинув чи потрапив до полону відсутні.

Під час службового розслідування не було складено акт про настання смерті солдата ОСОБА_2 .

За підсумками службового розслідування запропоновано до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні військовослужбовця вважати таким, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісті 19.01.2024 року біля міста Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, за відсутності ознак протиправної поведінки вищезгаданого військовослужбовця. /а.с.32-36/

Зважаючи на викладене, додані до позовної заяви документи не дозволяють зробити достовірні та безспірні висновки про настання смерті ОСОБА_2 . Свідки, які б констатували смерть ОСОБА_2 відсутні. Відомості про характер та ступінь тяжкості можливого поранення отриманого солдатом ОСОБА_2 також відсутні. За таких обставин не виключається вірогідність поранення та подальшого потрапляння у полон ОСОБА_2 . За результатами наведеного службового розслідування ОСОБА_2 вважається зниклим безвісті «до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні».

Отже, належних, допустимих та достатніх доказів настання смерті ОСОБА_2 заявником не надано.

Суд зауважує, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 297 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.».

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів для достовірних та безспірних висновків про настання смерті ОСОБА_2 , військовослужбовець за результатами службового розслідування вважається безвісті відсутнім, відомостей щодо вжиття заходів для з`ясування перебування його у полоні не надано, суд доходить висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про встановлення факту смерті.

Водночас, це не позбавляє заявника можливості звернення до суду для оголошення ОСОБА_2 померлим відповідно до ст.46 ЦК України.

Таким чином, керуючись ст.ст.4-13, 293, 294, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.С.Алексашина