1Справа № 713/1102/24 2/335/2276/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря Зайцевої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі, -
15.04.2024 представник Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області - Коноваленко Ю.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди, в обґрунтування якого зазначив наступне.
21.01.2021 між ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та відповідачем ОСОБА_1 , як орендарем укладено договір оренди землі № 8/57-21-ДО. Предметом договору є земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності для городництва, загальною площею 613,8426 га, які розташовані на території Пологівського району Запорізької області, за межами населеного пункту. Після укладення вказаного договору за заявою ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, зазначених у ньому. Пунктом 7 договору визначено, що його укладено строком на 30 років. Крім того, сторонами укладено додатковий договір № 68/57-21ДО від 27.01.2021 про внесення змін до договору оренди землі від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО, яким внесено зміни до пункту 10 розділу «Орендна плата», зокрема визначено, що орендна плата вноситься за перший рік у 90-денний строк після підписання договору оренди, починаючи з наступного року, відповідно до Податкового кодексу України. Таким чином, відповідно до договору, орендна плата за дванадцятимісячний період у розмірі 1 099 588,70 грн. мала бути сплачена ОСОБА_1 у строк до 21.04.2021. Орендодавцем за договором оренди землі від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО наразі виступає Пологівська міська територіальна громада в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області.
Незважаючи на визначені договором права та обов`язки сторін, ОСОБА_1 не виконано взяті на себе зобов`язання, передбачені Договором, а саме: не сплачена орендна плата за 2021 рік у визначений договором строк, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 099 588,70 грн., до органу доходів та зборів не передано договір оренди у п`ятиденний строк з моменту підписання. Крім того, пунктом 13 Договору оренди землі № 8/57-21-ДО від 21.01.2021 встановлено, що у разі невнесення орендної плати, у строки визначені договором, у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати.
Крім того, зазначено, що у зв`язку із тим, що відповідач (орендар) не виконала свої зобов`язання зі сплати грошових коштів у розмірі, у строк та у порядку, передбаченому договором оренди землі, підлягають стягненню інфляційні витрати, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості з орендної плати у розмірі 1 045 197,14 грн., штраф у розмірі 1 045 197,14 грн., інфляційні втрати у розмірі 104519,72 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 32 923,72 грн.
Ухвалою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.04.2024 позовну заяву Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди, передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду за підсудністю, яка надійшла у провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 14.05.2024.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024 вказаний позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення, або про розгляд справи за її відсутності, а також відзиву на позов не подала.
На підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 21.01.2021 між ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та відповідачем ОСОБА_1 , як орендарем, укладено договір оренди землі № 8/57-21-ДО, що підтверджується договором оренди землі від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО (а.с. 31-34).
Предметом договору є земельні ділянки сільськогосподарського призначення (рілля) державної власності для городництва, загальною площею 613,8426 га, які розташовані на території Пологівського району Запорізької області, за межами населеного пункту.
Після укладення вказаного договору за заявою ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, зазначених у ньому, а саме:
Крім того, сторонами укладено додатковий договір № 68/57-21ДО від 27.01.2021 про внесення змін до договору оренди землі від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО, яким внесені зміни до пункту 10 розділу «Орендна плата», зокрема визначено, що орендна плата вноситься за перший рік - у 90-денний строк після підписання договору оренди, починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України. (а.с.35).
Відповідно до договору, орендна плата за дванадцятимісячний період, мала бути сплачена відповідачем ОСОБА_1 у строк до 21.04.2021.
Також встановлено, що відповідно до рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2023 за позовом першого заступника керівника Пологівської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди та повернення земельних ділянок, вищезазначений договір оренди землі від 21.01.2024 №8/57-21-ДО розірвано, та зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельні ділянки на користь Пологівської міської територіальної громади в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області.
Як встановлено, відповідачем ОСОБА_1 не виконано взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачена орендна плата за 2021 рік, у визначений договором строк, у зв`язку з чим, виникла заборгованість, яка складається з орендної плати у розмірі 1 045 197,14 грн.
Відповідно до п. 10 договору оренди від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО з урахуванням внесених змін орендна плата за 2021 рік мала бути сплачена відповідачем у 90-денний строк після підписання Договору, тобто до 21.04.2021.
Разом з тим, орендна плата за використання земельних ділянок відповідачем ОСОБА_1 до місцевого бюджету не надходила.
Пунктом 13 Договору оренди землі № 8/57-21-ДО від 21.01.2021 встановлено, що у разі невнесення орендної плати, у строки визначені договором, у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, яка становить суму у розмірі 1 045 197,14 грн.
Оскільки , відповідач не виконала свої зобов`язання зі сплати грошових коштів у розмірі, у строк та в порядку, передбаченому договором оренди землі, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, підлягають стягненню інфляційні втрати, які відповідно до розрахунку позивача складають суму у розмірі 104 519,72 грн., яку суд приймає до уваги.
Водночас, встановлено, що на даний час орендодавцем за Договором оренди землі від 21.01.2021 №8/57-21-ДО, є Пологівська міська територіальна громада в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, виходячи з наступного.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01 лютого 2018 року було встановлено завдання забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад та здійснити передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок.
Підставою передачі земельних ділянок в оренду є наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 28.12.2020 № 8-9810/15-20-СГ.
Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області був прийнятий наказ від 28.01.2021 № 40-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та від 05.02.2021 № 65-ОТГ, яким внесені зміни до цього наказу та викладено додаток у новій редакції. Цим розпорядчим актом до комунальної власності Пологівської міської територіальної громади Запорізької області були передані земельні ділянки площею 681,4723 цільове призначення 01.07 Для городництва, права на які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).
На виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області наказом № 40-ОТГ від 28.01.2021 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та № 65-ОТГ від 05.02.2021, яким внесені зміни до нього, зазначені у спірному договорі земельні ділянки передано у комунальну власність Пологівської міської територіальної громади.
Крім того, у зв`язку з набранням чинності 27.05.2021 Закону України № 1423-ІХ від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» набув законної сили п. 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, відповідно до якого органам місцевого самоврядування надано повноваження на розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишились у державній власності.
Відповідно до рішення Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області (восьмого скликання, сьома сесія) від 26.03.2021 №219 «Про прийняття земельних ділянок державної власності у комунальну власність Пологівської міської ради», вирішено прийняти від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із земель державної власності у комунальну власність Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 681,4723 га, які розташовані за межами населених пунктів, що входять до складу Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, згідно з додатком.
Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору (ч. 4 ст. 148-1 ЗК України).
Частиною 5 статті 148-1 Земельного кодексу України визначено, що вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки, та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.
Таким чином, з урахуванням зазначених норм права, відбулася законодавча заміна власника земельних ділянок - сторони договору оренди землі від 21.01.2021 № 8/57- 21-ДО з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на Пологівську міську раду Пологівського району Запорізької області, що не потребує внесення змін до договору.
Отже, на даний час, орендодавцем за договором оренди землі від 21.01.2021 за № 8/57-21-ДО, виступає Пологівська міська територіальна громада в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області.
Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 172, 327, 374 Цивільного кодексу України право власності на землі комунальної власності належать територіальній громаді, яка реалізує це право через відповідні органи місцевого самоврядування.
Особливості реалізації прав територіальної громади через органи місцевого самоврядування визначено у рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009.
Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
За положеннями статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» (у редакції на дату укладання договору), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Орендна плата справляється у грошовій формі. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Крім того, згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.
Невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Критерії істотності порушення умов договору неодноразово були предметом дослідження Верховного Суду.
Зокрема, у п.п. 116-117 постанови від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 Верховний Суд наголосив на тому, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору, як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Крім того, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 910/5381/18).
Принцип платності користування земельними ділянками комунальної власності як об`єктами нерухомого майна підтверджується такими нормами законодавства. Статтею 93 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Однією з істотних умов договору оренди, згоди щодо якої має досягнути місцева рада та орендар земельної ділянки, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону про оренду землі).
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 ПК України).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).
Орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, частиною першою статті 13, статтями 15 та 21 Закону України «Про оренду землі», абзацом першим пункту 289.1 статті 289 ПК України.
Якщо орендар земельної ділянки не сплачує орендну плату, то згідно зі статтею 24 Закону про оренду землі місцева рада як орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Тим паче, що відповідно до статті 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату на користь власника земельної ділянки, зокрема місцевої ради. Крім іншого, відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. До сплати неустойки застосовуються спеціальні строки позовної давності. При цьому пунктом 19 Розділу Прикінцеві та Перехідні Положення Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Якщо орендар не виконує свої зобов`язання зі сплати грошових коштів у розмірі, у строк та в порядку, передбаченому договором оренди землі, то місцева рада має право заявити до суду також вимогу про стягнення з орендаря 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, а плата за землю справляється відповідно до закону, основною ціллю орендодавця за договором оренди землі є отримання плати за землю. У даному випадку орендодавець не отримав нічого з того, на що розраховував при укладенні договору.
Отже, невиконання ОСОБА_1 обов`язку зі сплати орендної плати відповідно до закону та встановлених договором умов значною мірою позбавило сторону договору того, на що вона розраховувала при його укладенні, а саме своєчасного та повного надходження коштів до бюджету, що є істотним порушенням умов договору.
З огляду на положення ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади. Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.
Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.
Український народ чи територіальна громада як його частина, є визначеними Конституцією України суб`єктами права власності на землю в межах території України, рівними в своїх правах перед законом із іншими суб`єктами права власності. Суспільство має право правомірно припускати та одночасно правомірно очікувати, що і окремі члени суспільства (громадяни), і органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування при вирішенні земельних питань додержуються засад правового порядку в Україні, визначених ст. 19 Конституції України.
Суспільство, Український народ як сукупність окремих суб`єктів, індивідів, людей, також має, з огляду на ст. ст. 1, 3, 6-8, 13, 14, 41 Конституції України, конституційне право правомірно очікувати захисту суспільних інтересів у вигляді адекватної реакції держави на випадки порушення законності при вирішені земельних питань, правомірно очікувати і розраховувати на те, що держава вживатиме усіх можливих законних засобів і способів для відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю.
Так, серед визначених у ст. 25 Закону України «Про оренду землі» обов`язків орендаря визначено своєчасну та в повному обсязі сплату орендної плати за земельну ділянку. Поряд із цим, зазначений обов`язок орендаря закріплений у п. 8 договору оренди землі.
Проте, порушуючи істотні умови укладеного договору оренди земельної ділянки, відповідач ОСОБА_1 не виконала його положення, а саме з 21.01.2021 по теперішній час не сплачувала орендну плату та не виготовила агрохімічних паспортів полів, що є обов`язковим при наданні в оренду земель державної або комунальної власності.
Відповідно до ст. 64 Бюджетного кодексу України орендна плата за землю є складовою частиною доходів загального фонду місцевого бюджету.
Згідно зі статтею 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, які належить територіальній громаді.
Останні роки, у тому числі в умовах воєнного стану, велика увага приділяється питанням фінансової децентралізації та важливості збільшення фінансової достатності місцевих бюджетів для розширення їх можливостей щодо фінансування покладених на них функцій та завдань. В цьому сенсі особливого значення набуває питання своєчасності та повноти надходжень до місцевих бюджетів.
Невиконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати призвело до втрат доходів місцевого бюджету, спричинило обмеження можливостей власника землі одержати економічну вигоду від реалізації права користування комунальною власністю третіми особами, що є істотним порушенням майнових інтересів Пологівської міської територіальної громади в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває по цей час. Територія Пологівської міської ради Запорізької області є тимчасово окупованою збройними формуваннями держави-агресора з 03.03.2023, що об`єктивно зумовило виникнення складної економічної ситуації, необхідності додаткового фінансування у тому числі органів місцевого самоврядування.
У зв`язку з цим, захист інтересів держави є основним пріоритетом роботи усіх без винятку органів, а порушення у цій сфері є неприпустимими в умовах сьогодення.
Порушення земельного законодавства стосовно оренди землі в частині сплати орендної плати, що є необхідним для забезпечення стабільної роботи органу місцевого самоврядування, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і значною мірою порушує економічні інтереси держави.
Отже, вказані вище порушення вимог законодавства призвели до фактичних втрат бюджетних коштів.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, доведених належним чином, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати, та наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством України.
Із врахуванням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 32 923,72 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Пологівської міської територіальної громади в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області суму заборгованості у загальному розмірі 2 194 914,00 (два мільйона сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості з орендної плати у розмірі 1 045 197 (один мільйон сорок п`ять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 14 коп.; штрафу в розмірі 1 045 197 (один мільйон сорок п`ять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 14 коп.; інфляційних втрат у розмірі 104 519 (сто чотири тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 72 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Пологівської міської територіальної громади в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області сплачений судовий збір у розмірі 32 923 (тридцять дві тисячі дев`ятсот двадцять три) грн. 72 коп.
Повне рішення суду складено 05 листопада 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Суддя І.А. Крамаренко