Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/974/24
Номер провадження2/711/758/24
РІШЕННЯ
01 листопада 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого-судді Демчик Р.В., при секретарі Кофановій А.О., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
Позов обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, в якому в них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2015 року в справі № 711/10079/15-ц шлюб між сторонами розірвано та встановлено місце проживання дитини разом з матір`ю.

Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.01.2023 року в справі №711/6550/22 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2022 року і до повноліття дитини.

Дитина з 2015 року перебуває на «Д» обліку з діагнозом ЧДХа (часто довго хворіюча). У період з 09.03.2015 року по 18.03.2015 року дитина перебувала на лікуванні у педіатричному відділенні №2 Черкаської міської дитячої лікарні з гострим бронхітом, після перенесеного захворювання дитині було рекомендовано пройти санаторно-курортне лікування.

Починаючи з 2019 року у дитини почали спостерігатись проблеми з роботою ШКТ, згідно консультативного заключення лікаря-педіатра від 24.12.2019 встановлено діагноз - функціональне порушення кишечнику, рекомендовано раціональне харчування та дотримання дієти.

Також з 06.07.2023 року по 13.07.2023 року дитина перебувала на лікуванні в КМП «Черкаська міська дитяча лікарня», та їй було встановлено діагноз: хронічний гастрит (катаральний) період загострення, функціональний розлад жовчного міхура погіпоксичному типу та порушення постави. За результатами обстеження призначене відповідне лікування, рекомендовано нагляд у педіатра, гастроентеролога та ортопеда. Також, рекомендовано санаторно-курортне лікування в Східниці, Сваляві, Моршині, Трускавці.

У зв`язку з вказаними обставинами позивач несе додаткові витрати на дитину. Загальна сума понесених витрат позивачем з березня 2023 року по грудень 2023 року становить 47 458 грн.

Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 23 729 грн.

Також, дитина потребує щомісячних додаткових витрат у майбутньому в розмірі 2000 грн, оскільки їй рекомендовано санаторно-курортне лікування та заняття з плавання. Відповідач є працездатним, має у власності рухоме та нерухоме майно, інших дітей на утриманні не має.

На підставі наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 23 729 грн та стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, встановлено відповідачу строк на надання відзиву на вказану позовну заяву.

07.03.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував доводи позивача, що остання самостійно несе витрати по утриманню дитини та додаткові витрати, пов`язані з лікуванням. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2023 року, яке набрало законної сили 28.11.2023 року в справі № 712/3911/23 відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про зміну способу та розміру аліментів. Вказаним рішенням суду, встановлено, що відповідач виконує свій обов`язок по утриманню дитини відповідно до способу, визначеного судовим наказом, який виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 10.01.2023 року, з урахуванням розміру доходу відповідача, відсутня заборгованість зі сплати аліментів не має. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що дитина в період з 2015 року по теперішній час перебувала на санаторно-курортному лікуванні. Із виписки № 2574 КМП «Черкаська міська дитяча лікарня» вбачається, що в ній відсутня будь-яка інформація про понесені позивачем витрати у зв`язку із перебуванням доньки на лікуванні та обстеженні у вказаному медичному закладі.

Позивачем надано копію квитанції з діагностичного центру «Лабсервіс», про те що 11.07.2023 року нею сплачені кошти за лабораторне обстеження аналізу крові дитини в сумі 700 грн. Згідно платіжної інструкції P24AD9743 від 10.07.2023 року відповідач перерахував позивачу 1000 гривень додаткових витрат на дитину, що вказує на те, що відповідач приймав участь у вказаних витратах на дитину. Також, позивач надала довідку, що донька перебувала на лікуванні у лікаря-стоматолога, вартість лікування 46 зуба 1680 гривень. Згідно платіжної інструкції P24AР24АD8573 від 31.08.2023 року відповідач перерахував позивачу 2000 грн додаткових витрат на дитину, що вказує на те, що відповідач приймав участь у вказаних витратах на дитину. Також, відповідач перераховував грошові кошти в розмірі 500 грн. 29.12.2023, та в розмірі 1000 грн. 27.02.2024, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Крім зазначених вище витрат, пов`язаних саме з лікуванням та оздоровленням дитини, позивачем більше до позову не надано жодного доказу, який би підтвердив понесені нею витрати саме на ці потреби. Також, надані до позовної заяви копії чеків про придбання продуктів харчування та одягу мають обґрунтовані сумніви щодо придбання їх саме для дитини, оскільки перелік придбаних продуктів містить ті, які згідно рекомендацій лікаря щодо дієти заборонені дитині, придбаний одяг жіночий вказаний в розмірах, що не відповідає розмірам дитини. З 24.02.2022 року відповідач перебував на військовій службі в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_3 .

26.04.2022 року відповідач отримав міно-вибухову травму під час захисту суверенітету і територіальної цілісності України, перебував на лікуванні в медичних закладах.

17.05.2022 року відповідач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, перебуває на утриманні відповідача.

26.12.2022 року відповідач був звільнений із Збройних сил України. Відповідно до посвідчення учасника бойових дій відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача народилася донька ОСОБА_8 , яка перебуває на його утриманні. З січня 2023 року відповідач працює в КООП «Павік», де працював до війни, заробітна плата відповідача з січня по грудень 2023 року становила - 6700 грн., з січня 2024 року становить 7100 грн. Інших доходів відповідач не має. У зв`язку з тим, що відповідач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони відсічі і стримування збройної агресії, донька ОСОБА_5 відвідує заняття в музичній школі безкоштовно. Також, відповідач вказує, що як учасник бойових дій має можливість забезпечити санаторно-курортне лікування та відпочинок у санаторіях, заняття з плавання в комунальних закладах міста. З огляду на вказане просить в позові відмовити повністю.

18.03.2024 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій зазначила, що до позовної заяви нею долучені квитанції про сплату за збір аналізу у діагностичному центрі Лабсервіс від 11.07.2023 на суму 700 грн., чек про сплату ліків в аптеці від 11.07.2023 №MDHFOWJ3V0711 на суму 870 грн., чек про сплату ліків в аптеці від 06.07.2023 року № MDHVUXA910706 на суму 325 грн. Згідно консультативного висновку спеціаліста гастроентеролога від 14.11.2023 дитині встановлено діагноз хронічний гастрит, хвороба жовчного міхура. Призначено лікування: Золопейт, Хофітол, Креон, Бетаргін. До матеріалів справи долучено чек з аптеки від 15.11.2023 року на суму 1308, 50 грн, з чеку вбачається, що придбано саме ліки, які призначені лікарем та один препарат аналог. Також, позивачем було додано довідку про лікування у лікаря-стоматолога, вартість лікування 1680 грн. Решта квитанцій, що долучені до позовної заяви підтверджують понесені позивачем додаткові витрати на харчування дитини, відповідно до показань лікаря, одяг та витрати на репетиторів. Посилання відповідача на те, що дитина може скористатись його пільгами, як учасника бойових дій для санаторно-курортного лікування носять штучний характер. Дитина відвідує музичну школу, має високе навантаження, а тому для плавання більш зручним є варіант спортивного клубу, запропонований позивачем. Також, вказує що відповідач, як учасник бойових дій має доступ до надання медичних послуг та ліків на безоплатній основі, відповідачем не підтверджено, що його дружина перебуває у нього на утриманні, зміна сімейного стану відповідача, а саме народження дитини не є підставою для того, щоб відповідач не брав участь у додаткових витратах на доньку.

25.03.2024 року до суд луд надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача зазначила, що що чек MDHFOWJV0711 на суму 870 грн. та MDHVUXA910706 на суму 325 грн. містять лише докази про те, що з картки 5168хххххххх8884 знято грошові кошти за оплату товарів в аптеці. Жодних доказів про те, кому належить банківська картка з вказаним номером, та чек з найменуванням придбаних товарів позивачем не надано. З наданих позивачем доказів можливо встановити розмір понесених нею додаткових витрат на дитину, які становлять 3688,50 грн. (700+1308,50+1680). Згідно платіжної інструкції P24AD9743 від 10.07.2023 року відповідач перерахував позивачу 1000 грн. додаткових витрат на дитину. Згідно платіжної інструкції P24AР24АD8573 від 31.08.2023 року відповідач перерахував позивачу 2000 грн. додаткових витрат на дитину. Отже, відповідач приймав участь у вказаних додаткових витратах на дитину в розмірі 3000 грн. Також, відповідач перераховував грошові кошти в розмірі 500 грн. 29.12.2023 року, та в розмірі 1000 грн. 27.02.2024, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями, які надані до відзиву на позовну заяву. Позивачем не підтверджено розмір понесених додаткових витрат на дитину в сумі 47 458 гривень в період з березня по грудень 2023 року. Відповідач виконує свій обов`язок щодо утримання дитини відповідно до судового наказу про стягнення аліментів, на даний час, у зв`язку з отриманими бойовими травмами, перебуванні на його утриманні дружини з інвалідністю, дитини та рівнем заробітної плати, надає додаткові витрати на дитину в межах своїх можливостей.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, в якому в них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.11.2015 року в справі № 711/10079/15-ц шлюб між сторонами розірвано та встановлено місце проживання дитини разом з матір`ю.

Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.01.2023 року в справі №711/6550/22 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2022 року і до повноліття дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення.

Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття).

Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові від 04.12.2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Так, в копії ї довідки від 30.03.2015 про диспансерний облік дитини відсутні підписи голови та членів ЛКК, назва медичного закладу та печатка, у зв`язку з чим вказаний доказ не приймається судом до уваги (а.с.11).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1063 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні № 2 з 09.03.2015 по 18.03.2015 з діагнозом гострий бронхіт, обструктивний синдром, гостра распіраторна вірусна інфекція, гострий ринофарингіт (а.с.12).

Консультативний висновок спеціаліста (а.с.18) є нечитаємим, у зв`язку з чим є неналежним доказом.

Як вбачається з копії виписки №2574 від 13.07.2023. ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» з 06.07.2023 по 13.07.2023 з діагнозом хронічний гастрит (катаральний) період загострення (а.с.19)

Копією огляду лікаря-інфекціоніста від 19.12.2019 підтверджено, що ОСОБА_9 хворіла 17.12.2019, діагноз - гостра кишкова інфекція (а.с.22).

Як вбачається з копії консультативного висновку спеціаліста від 14.11.2023 року, ОСОБА_5 , встановлений діагноз: хронічний гастрит не уточнений (а.с. 24).

Як вбачається з копії консультативного висновку спеціаліста від 14.11.2023 року, ОСОБА_5 встановлений діагноз: ідіопатичний грудо-поперековий сколіоз (а.с. 25).

ОСОБА_4 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, довідкою про участь особи у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки та оборони № 2280 від 13.09.2022, довідки про безпосередню участь, необхідних для забезпечення оборони України № 152 від 09.01.2024 року.

Під час перебування на військовій службі ОСОБА_4 отримав міно-вибухову травму під час захисту суверенітету і територіальної цілісності України при відбитті наступу противника (бойового зіткнення) в м. Попасна. З отриманими травмами ОСОБА_4 був госпіталізований до лікарні в м. Бахмут, потім переведений до лікарні в м. Павлоград. 07.05.2022 року прибув до КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР», з 10.05.2022 року по 18.05.2022 року перебував на лікуванні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма без порушення цілісності барабанних перетинок, міопія сл.ст. правого ока, міопічний астигматизм лівого ока.

17.05.2022 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4

ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААВ №645576.

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки від 21.01.2024 року ОСОБА_4 працює в КООП «Павік» з 05.12.2012 року та займає посаду СМР, заробітна плата за період з лютого 2023 року по січень 2024 року склала 80982 грн. аліменти утримано згідно вимоги виконавця.

Відповідно до довідки Черкаської дитячої школи мистецтв від 07.05.2024 року ОСОБА_5 навчається на відділі фортепіано та має 100% пільгу на навчання згідно посвідчення УБД серія НОМЕР_5 від 12.02.2024.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2019 року у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19) погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо. Також позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б потребу платного навчання дитини у приватній школі-садочку «Перша ластівка» при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчався у 2016-2018 навчальних роках, а також того, що дитині був рекомендований заклад «Оздоровчий СПА-Комплекс Трембіта» в лікувальних цілях, викликаних її станом здоров`я. Цей заклад для відпочинку і загального оздоровлення дитини вибрано позивачкою на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що за період з березня 2023 року по грудень 2023 року позивачем понесені додаткові витрати на дитину у зв`язку хворобою та розвитком дитини, а саме витрати пов`язані з лікуванням, обстеженням та відвідуванням донькою уроків англійської мови.

Так, відповідно до платіжної інструкції від 17.03.2023 року сплачено за уроки англійської мови за Петрову Аріну 1507, 54 грн., згідно платіжної інструкції від 11.11.2023 року 502, 51 грн., платіжної інструкції від 23.11.2023 - 1005, 03 грн.

Згідно платіжної інструкції від 24.11.2023 року сплачено за масаж ОСОБА_10 - 502, 51 грн., платіжної інструкції від 21.11.2023 року 502,51 грн., платіжної інструкції 20.11.2023 року 502,51 грн., платіжної інструкції від 13.08.2023 року 2010,05 грн., платіжної інструкції від 03.06.2023 року 1005,03 грн., платіжної інструкції від 25.06.2023 року 502,51 грн., платіжної інструкції від 24.06.2023 року 1160, 00 грн.

Квитанцією від 11.07.2023 року року діагностичного центру «Лабсервіс» підтверджена оплата лабораторного обстеження ОСОБА_10 на суму 700 грн.

Відповідно до квитанції від 11.07.2023 року №MDHFOWJ3V0711 підтверджено оплату ліків на суму 870 грн.

Відповідно до квитанції від 06.07.2023 року № MDHVUXA910706 підтверджено оплату ліків на суму 325 грн.

Копією чека від 15.11.2023 року підтверджується придбання ліків на суму 1308,50 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 05.07.2023 року ОСОБА_3 сплатила грошові кошти в сумі 1650 грн. за пломбу.

Суд не приймає до уваги надані стороною позивача докази (квитанції, чеки), які підтверджують витрати позивача на купівлю продуктів харчування, оплату за придбаний в інтернет-магазині дитячий одяг, оплату за мобільний зв`язок, та витрати на потреби школи де навчається дитина, оскільки такі витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з розвитком здібностей дитини або хворобою.

Таким чином, загальна сума додаткових витрат на дитину за період з березня 2023 року по грудень 2023 року склала 14 053,70 грн., половина вказаної суми, що має бути відшкодована відповідачем, становить 7026,85 грн.

Разом з тим, відповідачем за період з березня 2023 року по грудень 2023 року перераховано додаткових витрат на дитину згідно платіжної інструкції від 10.07.2023 року - 1000 грн., згідно платіжної інструкції від 31.08.2023 року - 2000 грн. та 29.12.2023 року - 500 грн., тобто загальна сума 3500 грн.

Оскільки позивач добровільно перевів у зазначений вище період позивачу 3500 грн. додаткових витрат на дитину, отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3526, 85 грн. додаткових витрат на дитину, понесених позивачем за період з березня по грудень 2023 року.

Суд враховує ту обставину, що на утриманні відповідача перебуває малолітня донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружина ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Разом з тим, відшкодування додаткових витрат на дитину в розмірі 3526,85 грн, які понесені позивачем у зв`язку з лікуванням дитини та відвідуванням занять англійської мови, відповідають забезпеченню найкращих інтересів дитини ОСОБА_5 .

Необхідність санаторно-курортного лікування дитини та відвідування занять з плавання, відповідно до вказаних вище правових висновків Верховного Суду, мають узгоджуватись між батьками. Позивач не спростувала доводів відповідача, про те, що донька має можливість використовувати пільги батька, як учасника бойових дій, з метою отримання безоплатної можливості відвідування занять з плавання та отримання безоплатного санаторно-курортного лікування, зважаючи на те, що донька використовує вказані пільги при навчанні в музичній школі.

Щодо вимоги про необхідність стягнення щомісячно додаткових витрат на дитину в розмірі 2000 грн позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що нею можуть бути щомісячно понесені додаткові витрати у вказаному розмірі на дитину.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд враховує, що при зверненні до суду з цим позовом позивач звільнена від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 3526,85 грн., що складає 14,86% від загальної ціни позову (23729 грн..), то відповідно до статті 141 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 179,98 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 185 СК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3526, 85 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 179,98 грн. судового збору

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складено 11.11.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик