ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м.Суми

Справа №581/216/24

Номер провадження 22-ц/816/1493/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 квітня 2024 року у складі судді Сізова Д.В., ухваленого в сел. Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Маківського В.В., звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він, будучи власником двох земельних ділянок, загальною площею 4,116 га, з кадастровими №№ :02:001:0127, :02:002:0195, 01 серпня 2012 року уклав з відповідачем договір оренди землі. 28 вересня 2015 року між позивачем та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою строк дії основного договору збільшено до 10 років (до 01 червня 2022 року), а розмір орендної плати встановлено на рівні 7663,36 грн, яка в грошовій формі повинна виплачуватися до 30 грудня кожного року; у разі порушення строку виплати орендної плати, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Зазначає, що обрахунок орендної плати необхідно здійснювати з урахуванням індексу інфляції, навівши відповідні розрахунки. Незважаючи на обов`язковість дотримання сторонами умов договорів, зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідач не сплатив її за 2021-2022 роки.

Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь позивача заборгованість за договором оренди землі від 01 серпня 2012 року (з урахуванням додаткової угоди) у загальному розмірі 54399,4 грн, з яких:за 2021 рік 8430,87 грн орендної плати, 19829,41 грн пені, 2830,38 грн інфляційних втрат, 543,18 грн три відсотки річних;за 2022 рік 9702,06 грн орендної плати, 12195,49 грн пені, 534,01 грн інфляційних втрат, 334 грн три відсотки річних.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 квітня 2024 року ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 1 серпня 2012 року (з урахуванням умов додаткової угоди) у загальному розмірі 27374 грн, з яких:

за 2021 рік 8430,87 грн орендної плати, 5000 грн пені, 2830,38 грн інфляційних втрат, 543 грн три відсотки річних;

за 2022 рік 9702,06 грн орендної плати, 534 грн інфляційних втрат, 334 грн три відсотки річних.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 609,23 грн судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, в частині задоволення позовних вимог, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що загальний розмір виплаченої позивачу орендної плати за весь період користування земельною ділянкою становить 70176 грн 63 коп., що на31859 грн 83 коп. перевищує розмір орендної плати, який мав бути отриманий позивачем станом на 31 грудня 2022 року.

Вказує на те, щосудом першої інстанції індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з дати укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що суперечить чинному законодавству та висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2020 року у справі №924/532/19 та від 21 травня 2019 року у справі №916/2889/13.

Зазначає, що рішенням суду першої інстанції стягнута пеня за прострочення сплати орендної плати за період з 31 грудня 2021 року по грудень 2022 року, тобто задоволена позовна вимога була заявлена поза межами строків позовної давності.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 20 грудня 2000 року ОСОБА_1 є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення, загальною площею 4,116 га, з яких: 3,468 га рілля, 0,648 га сіножаті (а.с. 7-8).

01 серпня 2012 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаної землі. Відомості про реєстрацію договору в Держаному земельному реєстрі відсутні (а.с. 9-12).

28 вересня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до основного договору оренди, відповідно до умов якої у новій редакції викладено пункти 2, 5, 8, 9 та доповнено пунктами 8.1, 46. Вказані зміни відображені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 32-35).

Договором оренди із вказаними змінами передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 4,1162 га, з яких: рілля 3,4679 га (кадастровий №:02:002:0195), сіножаті 0,6483 га (кадастровий №:02:001:0127);

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109476,56 грн, у тому числі: рілля -107329,19 грн, сіножаті - 2147,37 грн;

п. 8 - договір укладено на 10 років терміном до 31 грудня 2022 року;

п. 9 - орендна плата складає 7663,36 грн, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

п. 13 - розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу;

п. 36 - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

п. 44 - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 9-13).

Із інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованих 21 березня 2024 року вбачається, що 04 серпня 2016 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди належних ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:0127, :02:002:0195, 21 грудня 2022 року та 09 січня 2023 року право оренди на вказані земельні ділянки припинено (а.с. 32-35)

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення пунктів 9, 10, 11 укладеного між сторонами договору та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021-2022 роки, обраховану із урахуванням індексів інфляції за відповідний рік.

Також, у зв`язку з несвоєчасною та повною невиплатою орендної плати відповідачем за 2021-2022 роки на користь позивача з ТОВ «СК-АГРО», суд першої інстанції дійшов до висновку, що підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за користування його земельною ділянкою у 2021-2022роках, а також інфляційні втрати та три відсотки річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про орендуземлі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про орендуземлі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 01 серпня 2012 року вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 7663 грн 36 коп. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в такі строки до 30 грудня поточного року, в якому використовувалася земельна ділянка.

Відповідачем не заперечується, що у 2021-2022 роках ОСОБА_1 орендна плата не перераховувалася.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про дострокове виконання зобов`язання за договором оренди, оскільки суду не було надано доказів існування між сторонами договору домовленості про виплату орендної плати відповідачем у 2016-2020 роках за наступні роки. Крім того, у зазначений період розмір орендної плати підлягав індексації.

З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що є підстави для стягнення з ТОВ «СК-АГРО» сум боргу за 2021- 2022 роки.

Усупереч доводам апеляційної скарги, індексація орендної плати за 2021-2022 року була проведена судом шляхом множення розміру орендної плати на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування. Такий розрахунок повністю узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 травня2021 року у справі № 540/544/18, від 09 червня 2021 року у справі №948/393/20.

Правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 січня 2020 року у справі №924/532/19 та від 21 травня 2019 року у справі №916/2889/13, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не є релевантними, так як предмет спору у цих судових справах не є подібним.

Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 квітня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов