Справа № 473/2032/24
Провадження №2/471/194/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" червня 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № №473/2032/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення, виданого Вознесенським міськрайонним судом, від 20.02.2017 року, по справі № 473/128/17. Відповідачка отримує аліменти на дитину в розмірі чверті усіх його доходів. З моменту видачі судового наказу у 2017 році, суттєво змінились обставини, у житті Позивача, і у нього виникли підставі достатні для зменшення розміру аліментів за ст. 182,192 СК України: Істотно та кардинально змінився сімейний стан Позивача, так як: ІНФОРМАЦІЯ_1 в Позивача народився син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в Позивача народився другий син - ОСОБА_4 . Діти народились під час шлюбу, який Позивач уклав 08 червня 2018 року, з ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , має неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку також утримує Відповідач, оскільки дитина проживає разом з ним однією сім`єю. На даний час, Відповідач, мас статус батька багатодітної сім`ї. Окрім того, ОСОБА_7 , на даний час не працює, оскільки доглядає за дітьми, через що Позивач має утримувати, не тільки дітей але й дружину. Таким чином, з 2017 року, істотно змінився сімейний стан Позивача, який на даний час фактично мас на утриманні чотирьох дітей, та непрацюючу дружину. Окрім того, дружина Позивача має батьків, які є непрацездатними особами, так як досягли пенсійного віку. При цьому батько дружини є інвалідом II групи. ОСОБА_8 , та Позивач допомагають батькам, так як вони за матеріальним становищем, та станом здоров`я потребують допомоги.

Таким чином, с підстава для зменшення розміру аліментів до 1/10 усіх доходів Позивача, на утримання його дитини ОСОБА_9 , у зв`язку зі зміною сімейного стану Позивача.

По-друге, істотно погіршилось матеріальне становище Позивача, у порівнянні з 2017 роком. Позивач є безробітним, живе в невеликому місті де платять невелику зарплатню, має на утриманні окрім чотирьох дітей, дружину яка потребує його утримання, та двох непрацездатних батьків дружини. На даний час в країні оголошено військовий стан, було різке подорожчання продуктів, палива, предметів першої необхідності, що призводить до суттєвого погіршення матеріального становища Позивача, у порівнянні з 2017 роком.

В зв`язку з цим, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно рішення, виданого Вознесенським міськрайонним судом, від 20.02.2017 року, по справі № 473/128/17, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім`ї, з адресою АДРЕСА_1 ,к в.44 фактично проживають: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, беззаперечну позицію Верховного Суду з цього питання, з урахування того, що мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, визнання позову відповідачем, та вважає, що позивачем доведений факт зміни його сімейного становища, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому є підстави для його зменшення.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем надано належні та допустимі докази, які свідчать, що в нього змінилося сімейне та матеріальне становище, оцінюючи той факт, що в платника аліментів на утриманні знаходяться ще три неповнолітні дитини, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які підлягають до сплати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_9 , які стягуються за згідно рішення, виданого Вознесенським міськрайоииим судом, від 20.02.2017 року, по справі № 473/128/17, з 1/4 частини до 1/8 частини усіх доходів ОСОБА_1 , щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ставку судового збору в розмірі 1211 ( тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2024 року.

СуддяІ.Б. Гукова