ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Дрьомової Ю.О.

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2021 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 381/1599/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), а також на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення донькою трьохрічного віку. Крім того, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2023 року у справі № 367/3322/22 стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На момент ухвалення рішення у справі № 381/1599/21 ОСОБА_3 працював та отримував доходи в розмірі 6 220,00 грн. на місяць. У подальшому, позивач втратив роботу та аліменти визначались виходячи із середньої заробітної плати по регіону, що вплинуло на погіршення матеріального стану. З початком повномасштабного вторгнення росії на територію України ОСОБА_3 два місці перебував в окупації та не мав змоги сплачували аліменти. Не дивлячись на це, відповідачем було подано позов про стягнення пені за прострочення справи аліментів, який було задоволено та стягнуто кошти у сумі 86 080,23 грн. (справа №381/2543/22).

Виконуючи свій обов`язок по захисту Батьківщини та маючи трьох дітей позивач приєднався до лав ЗСУ. Борг було погашено. Після звільнення зі служби, де ОСОБА_3 мав значний дохід, виявилось, що аліменти вираховувались невірно та утворилась заборгованість.

Позивач не має змоги погасити заборгованість. Певний час ОСОБА_3 не мав роботи, на даний час його дохід складає 7 500,00 грн.

На думку позивача, дії відповідача порушують його права та права двох дітей від першого шлюбу.

Тому, оскільки матеріальний стан ОСОБА_3 погіршився внаслідок звільнення його з військової служби та наявністю ще одного відкритого виконавчого провадження, вказана обставина змушує його звернутись до суду з даним позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частки доходу щомісячно на 1/6 частку доходу щомісячно.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів є мінімальним, позивач не довів погіршення свого матеріального стану, має постійну заборгованість по сплаті аліментів. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на двох дітей від першого шлюбу позивач не повідомив Ірпінський міський суд Київської області про наявність рішення у справі №381/1599/21 для врахування при визначенні розміру аліментів. Позивач є працездатною особою та зобов`язаний утримувати всіх трьох своїх дітей, не позбавлений можливості працевлаштування на роботу з більшим доходом, а дії відповідача щодо стягнення аліментів на спільну дитину сторін здійснені виключно у рамках закону. Тому, оскільки зменшення розміру аліментів призведе до порушення прав дитини, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що саме на зменшення доходів та наявність інших дітей посилається ОСОБА_3 як на підставу для задоволення позову.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти зменшення розміру стягуваних аліментів з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Як передбачено ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом із даних, що містяться у Єдиному реєстрі судових рішень встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року, що набрало законної сили 24.09.2021 року, у справі №381/1599/21, серед іншого, шлюб зареєстрований 12 листопада 2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 354 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 14.05.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, починаючи з 14.05.2021 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2023 року у справі № 367/3322/22, яке набрало законної сили 14.02.2023 року, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 05.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття, а саме до 18.05.2028 року та 22.02.2035 року відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2024 року, виконавче провадження №67085607 з приводу стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 , закінчено у зв`язку з досягненням дитиною трирічного віку та сплатою заборгованості.

Згідно наданого розрахунку заборгованості, у рамках виконавчого провадження №67085044 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , 31.03.2020 року, станом на 25.03.2024 року заборгованість ОСОБА_3 становить 12 629,17 грн.

У подальшому було надано довідку, що у рамках виконавчого провадження №67085044 станом на 06.06.2024 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

При цьому у судовому засіданні встановлено, що відповідач є працевлаштованою особою, так як вона працює у ТОВ «Авант Логістик» та її дохід за період з 01.11.2023 року по 31.03.2024 року склав 117 202,52 грн.

Позивач також є працевлаштованою особою, працює у ФОП ОСОБА_9 з вересня 2023 року та розмір аліментів на ОСОБА_4 визначаються саме з доходу, який отримує ОСОБА_3 на вказаній роботі. Так, за період з вересня 2023 року по березень 2024 року, державним виконавцем визначено суми, які підлягають до стягнення, у розмірі не більше 1 509,38 грн. щомісячно, що відображено у наданому розрахунку заборгованості. Суд зауважує, що такий розмір аліментів не значно перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що у даному випадку складає 1 218,50 грн.

Варто також зазначити, що факти існування у минулому іншої суми заборгованості, стягнення у судовому порядку пені за прострочення сплати аліментів, не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів на даний час, оскільки у рамках даної справи підлягає дослідженню матеріальний та сімейний стан платника аліментів станом на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Як вбачається із матеріалів справи, як під час постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , так і під час постановлення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у позивача уже був наявний обов`язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей, а тому, вказана обставина не є зміною сімейного стану у розумінні положень закону.

Крім того, самі по собі тимчасова відсутність роботи, ведення в Україні воєнного стану, наявність інших дітей, а також перебування позивача у лавах ЗСУ певний період, не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки таке зменшення не буде спрямоване на захист прав дитини від шлюбу з відповідачем.

Схожі за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Також судом враховано, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду, є мінімальним розміром аліментів на одну дитину за ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Крім того, загальний розмір відрахувань із доходу позивача аліментів на утримання трьох дітей на даний час складає 58,3 % (33,3% + 25%), про що варто зазначити наступне.

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, загальна сума відрахувань із доходів позивача у розмірі 58,3% не перевищує встановленого законом можливого розміру відрахувань.

За вказаних обставин, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається, у задоволенні даного позову слід відмовити.

Судові витрати, згідно норм ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 13, 81, 141, 211, 223, 258-259, 268, 272-273, 280, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 183-183, 191, 193 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Осаулова Н.А.

Повний текст рішення суду виготовлено 03.07.2024 року