441/1254/24 2/441/586/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Стислий виклад обставин справи:

ОСОБА_1 15.05.2024 звернувся до суду із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивує тим, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно залишила йому. До складу спадщини після смерті спадкодавця входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Він фактично прийняв спадщину після смерті бабці, звернувся до нотаріуса для її оформлення, однак листом нотаріуса від 03.05.2019 йому повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на належний спадкодавцю спірний будинок належним чином не оформлені правовстановлюючі документи. Вказує, що на даний момент житловий будинок на АДРЕСА_1 відповідає будівельним нормам і правилам, є придатним для проживання (експлуатації), що підтверджується технічним паспортом. Спірний будинок 1950 року забудови, його забудовником була ОСОБА_3 .. Відповідно до довідки Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області за вищевказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,10 га. В позасудовий спосіб він оформити спадщину не може, тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Позиція учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте 31.05.2024 подав письмові пояснення, в яких вирішення спору покладає на розсуд суду, просить про розгляд справи за відсутності їх представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, 11.06.2024 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та просить його задоволити.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І..

20.5.2024 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно записів в погосподарських книгах Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області за 1980-2000 будинковолодіння на АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_3 (а.с. 33-35). Згідно даних Будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , станом на квітень 1991 у даному будинковолодіння була зареєстрована лише ОСОБА_3 (а.с.30-32).

Згідно довідок Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області № 62, 63 від 09.02.2024 ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті зареєстрованих осіб разом з нею у житловому будинку не було, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,10 га (а.с.11-12).

18.10.1994 ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла своєму внукові ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчено головою виконкому Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 19 (а.с.27).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.09.2018 (а.с.9).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внуком спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження матері позивача - ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 27.02.1958 (а.с.8) та копією свідоцтва про народження самого позивача. 12.08.1978 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 - батьком позивача (а.с. 29).

Спадкоємців, які б згідно ст.1241 Цивільного кодексу України мали право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 , судом не встановлено. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55035090 від 07.02.2019 після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 35/2019 (а.с.28), копія якої досліджена судом.

03.05.2019 нотаріус Городоцької ДНК Шаравара В.В. постановою № 702/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на належний спадкодавцю спірний будинок належним чином не оформлені правовстановлюючі документи (а.с.10).

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 04.03.2024, такий 1950 року забудови, складається з трьох кімнат та кухні загальною площею 50.8 кв.м., господарство складається із житлового будинку, сараю, погребу, криниці, огорожі (а.с.15-26).

Довідкою Самбірського МБТІ № 796 від 13.03.2019 підтверджується, що право власності на будинковолодіння на АДРЕСА_1 не зареєстровано, аналогічна інформація вбачається і з інформаційної довідки КП «Городоцьке БТІ» від 14.02.2024 № 19 (а.с.13, 14).

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Законі УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990.

Оскільки ОСОБА_3 була останнім членом колгоспного двору, до майна якого належить спірне будинковолодіння, таке увійшло в склад її спадкового майна.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З огляду на те, що позивач у справі ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , про що подала відповідну заяву, а відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння унеможливлює позивачу належне оформлення своїх спадкових прав, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті його бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підзвіринець Городоцького району Львівської області.

На підставі ст. 16, 328, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.