Справа №463/6388/24
Провадження №2/463/1436/24
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

08 липня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л. вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про оскарження безпідставного нарахування коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про оскарження безпідставного нарахування коштів.

Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 5 липня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Оглянувши матеріали позову, вважаю, що такий слід скерувати до Франківського районного суду м. Львова за підсудністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є нарахування відповідачем вартості послуг з постачання теплової енергії, а також абонентської плати в неопалювальний період, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, предметом позову у цій справі є зобов`язання, що виникають з надання послуг постачання теплової енергії, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Франківського району м. Львова. Дана обставина підтверджується в тому числі долученою до матеріалів позову копією технічного паспорту квартири позивача за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з якою така знаходиться у Франківському районі м. Львова.

Статтею 30 ЦПК України передбачено випадки застосування правил виключної підсудності, зокрема відповідно до ч. 1 даної статті позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

До аналогічних висновків приходить Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначаючи, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

За наведених обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Так у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Відтак спір щодо здійснення перерахунку наданих житлово-комунальних послуг в будинку, який не знаходиться на території Личаківського району м. Львова, не належить до підсудності Личаківського районного суду м. Львова.

Статтями 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України у разі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд такому суду. Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підстави ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

За наведених вище обставин, враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, те, що даний позов не належить до підсудності Личаківського районного суду м. Львова, оскільки предметом позову ОСОБА_1 є оскарження нарахування вартості послуг та абонентської плати щодо постачання теплової енергії в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який територіально відноситься до Франківського району м. Львова, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України скерувати дану справу до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 187, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про оскарження безпідставного нарахування коштів скерувати до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Суддя: Стрепко Н.Л.