Провадження № 2/127/4136/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 жовтня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 19.08.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку регулярну та необхідну допомогу на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини та на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку не надає. Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та не в змозі самостійно забезпечити дитині гідний рівень життя. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з повідомленням (викликом) сторін.

Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Позивач згідно заяви позов підтримала, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про існування цивільної справи за позовом до нього, обізнаний, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи його представника адвоката Антонюка І.В. та відкладення судового засідання 30.09.2024 року (а.с. 17-21), відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

На підставі п.п. 1-2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Позивач разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з наявної в матеріалах справи Довідки про склад сім`ї виданої квартальним комітетом «П`ятничани» (а.с. 7).

З цих же доказів вбачається, що відповідач не проживає разом з позивачем та спільною малолітньою дитиною.

Згідно наданої відповіді №765060 від 02.09.2024 року з ЄДДР вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідно до копії наказу №66-вб від 22.11.2022 року виданого ГУ ДПС у Вінницькій області, ОСОБА_1 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.11.2022 року по 20.09.2025 року (а.с. 8).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання та обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню матері своєї дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 78-79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідач отримавши позовну заяву з додатками, заяв по суті спору на розгляд суду не вніс, заперечення з приводу заявлених позовних вимог не надав, обставину неможливості надання матері своєї дитини утримання до досягнення спільною дитиною трирічного віку перед судом не довів.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач фізично здорова особа, працездатного віку (іншого судом не встановлено), його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за спільною малолітньою дитиною сторін по справі.

Таким чином, суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною, трирічного віку, а саме до 20.09.2025 року.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.79 СК України з дня подання позовної заяви, тобто у даній справі з 30.08.2024 року.

При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч.3 ст.80 Сімейного кодексу України).

У відповідності до ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211 гривень 20 копійок гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 91, 180, 183,184, 191 Сімейного кодексу України, ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 30.08.2024 року і до 20.09.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 430 ЦПК України допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: