Справа № 295/573/24
Провадження № 2/752/3785/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.10.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Беляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Богунського районного суду міста Житомира з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 29.01.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

У лютому 2024 року вищевказана цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 21.11.1998 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від спільного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2., що на даний час проживають разом з позивачем. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2007 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2009 постановлено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09.09.2009 і до досягнення повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 став повнолітнім. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.20119 ОСОБА_1 , призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 . Наданий момент стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився і він потребує постійного догляду, тому позивач позбавлена можливості працювати.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь кошти у розмірі фіксованої суми 3000,00 грн щомісячно на утримання недієздатного сина ОСОБА_3 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надал до суду заяву, в якій зазначила, що просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 21.11.1998 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Виконкомом Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області 12.07.2007, актовий запис № 2.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Києва від 07.07.1999, актовий запис № 699 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 05.02.2008, актовий запис № 174.

Батьками у вказаних свідоцтвах про народження зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 28.08.2008, актовий запис № 472, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2018 заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуном задоволено частково. Визнано недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено над ним опіку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2019 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про призначення опікуна - задоволено. Призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи із змісту вищевказаних статей, для виникнення обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей необхідні наявність трьох умов: дитина повинна бути непрацездатною; вона потребує матеріальної допомоги; а батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дитину.

Працездатність це здатність до праці, що залежить від стану здоровя, фізичного, духовного розвитку (розумових та емоційних можливостей), а також професійних знань, уміння і досвіду працівника, що дає йому змогу виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості. Тобто здатність людини до праці оцінюється не лише за можливістю виконання роботи та функціональним станом організму, а й за додатковими критеріями (стан здоров`я, професійні знання, вміння, досвід).

Законодавство України не визначає поняття працездатності, натомість повніше його зміст розкривається через використання понять «непрацездатність» та «втрата працездатності», які вживаються в трудовому праві, праві соціального забезпечення, тощо. Аналіз правових норм дозволяє дійти висновку, що втрата працездатності може бути постійна і тимчасова.

Постійна втрата працездатності це повна чи часткова втрата здатності до загальної чи професійної праці. Повна втрата працездатності означає непрацездатність особи.

Непрацездатність це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

Прикладом часткової втрати працездатності є інвалідність. При цьому, необхідно відмітити, що існує два критерії визначення інвалідності медичний та економічний. З медичної точки зору це розлад функцій організму, з економічної точки зору це таке порушення, яке призводить до втрати працездатності: професійної чи загальної.

Інвалідність це стійкий розлад функцій організму, зумовлений захворюванням, наслідком травм або вродженим дефектом, який призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті. Обмеження життєдіяльності це повна або часткова втрата здатності обслуговувати себе, самостійно пересуватись, орієнтуватись, спілкуватись, контролювати свою поведінку, вчитись, займатись трудовою діяльністю.

Під тимчасовою втратою працездатності розуміють неспроможність особи виконувати свою трудові обов`язки внаслідок короткотривалих обставин об`єктивного характеру. Тимчасова непрацездатність має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності.

Висновки органів медико-соціальної експертизи про умови і характер праці інвалідів є обов`язковими для власників та адміністрації підприємств, установ і організацій.

Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України постановою від 4 квітня 1994 р., № 221. Так, у медико-соціальних експертних комісіях (МСЕК) проходять огляд громадяни, які частково чи повністю втратили здоров`я внаслідок захворювання, травм та уроджених дефектів, що обмежують їх життєдіяльність, а також особи, які за чинним законодавством мають право на соціальну допомогу, з метою виявлення компенсаторно-адаптаційних можливостей особи для реалізації заходів реабілітації та адаптації інвалідів.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 078982 від 12.04.2023, ОСОБА_3 встановлено групу інвалідності - перша Б з 23.03.2023 (інвалідність з дитинства). Зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує постійного стороннього догляду та нагляду.

Зазначене також підтверджується Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 831 від 12.04.2023.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 проживає із нею, потребує постійного нагляду та догляду через свій стан, і позивач позбавлена можливості працювати. Як відомо позивачу та не спростовано відповідачем, останній нікому аліменти не сплачує, у шлюбі після розлучення з позивачем не перебуває, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має.

Вищенаведені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що матеріальне становище ОСОБА_1 не дозволяють в повній мірі компенсувати витрати на лікування, побутові потреби та навчання.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, бере до уваги наявність у платника аліментів інших утриманців, яких він за законом зобов`язаний утримувати, його можливість матеріально забезпечувати повнолітнього сина в період його непрацездатності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, що підлягають до задоволення, тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі фіксованої суми 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 12.01.20249, на весь період недієздатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 3028,00 грн. судового збору.

Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) кошти у розмірі фіксованої суми 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. на утримання недієздатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи з 12.01.20249, на весь період недієздатності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2024 року.

Суддя: Ю.Ю.Мазур