Справа № 177/315/24
Провадження № 2/177/374/24
У Х В А Л А

02.07.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Булгакової Д.А., про залишення позовної заяви без розгляду, заявлене в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана справа.

Ухвалою суду від 16.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляд, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовчого засідання.

Представником відповідачів ОСОБА_5 20.05.2024 подано клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, оскільки позовна заява від імені ОСОБА_3 подана ОСОБА_6 , яка не має повноважень на ведення справи. У порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на момент подання позовної заяви, у ОСОБА_6 відсутній договір про надання правової (правничої) допомоги з ОСОБА_3 .

У підготовчому засіданні представник відповідачів ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 , клопотання підтримали.

Представник позивача ОСОБА_6 просила відмовити у задоволені заяви як без підставної та необґрунтованої, стверджуючі, що її повноваження в справі підтверджено належним чином.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином, до суду не прибули, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від вказаних учасників не надходило.

Зважаючи на приписи ст. 223 ЦПК України, з урахуванням належного повідомлення відповідачів, а також, участь в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 , суд вважає за можливе розглянути клопотання про залишення позову без розгляду за відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши вимоги клопотання та матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується учасниками процесу, позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності від 03.01.2024. Підпис ОСОБА_3 у цій довіреності посвідчено нотаріусом міста Вроцлава у Республіці Польща, яким не перевірявся зміст документа, а також наслідки, які цей документ спричиняє. Оригінали довіреності, її нотаріальне посвідчення на польській мові з перекладом на українську мову, оглянуті судом у підготовчому засіданні. Належним чином засвідченні копії вказаних документів долучено до позовної заяви представником позивача. Згідно з вказаної довіреності, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6 бути його представником та вести від його імені справи, зокрема, у судових установах, із усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачу, у тому числі з правом підпису позовних заяв, брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів, наводити свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового процесу. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 03.01.2027, без права передоручення та без права розпорядження майном (а.с.27-30).

Суд дійшов висновку, що довіреність від 03.01.2024 є належним доказом, який підтверджує повноваження представника позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у цій справі.

За приписами ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Як слідує зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини випливають зі спадкових правовідносин, оскільки позивач звертаючись до суду, просить визнати право власності на майно у порядку спадкування за заповітом.

Зважаючи на вказані обставини, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, відкриваючи провадження в справі, суд призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Дана справа не є малозначною та відповідно до вимог ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, з огляду на що, представником позивача ОСОБА_3 у вказаній справі в суді може бути виключно адвокат.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, закріплено також ч. 1 ст. 26 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», серед яких: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Жодна норма Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог ні ЦПК України, ні ЦК України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

У зазначеному аспекті важливим є те, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.10.2018 у справі № 908/1101/17.

При цьому Верховний Суд враховує, що форма не може превалювати над змістом. З`ясовуючи зміст довіреності, суд має виходити з її (довіреності) буквального та логічного змісту,із намірів особи, яка таку довіреність видала.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження своїх повноважень адвокат Найдьонова Н.В. долучила довіреність від 03.01.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.01.2022 серії ВЛ № 1362, що підтверджує наявність у неї статусу адвоката. Окрім того, у підготовчому засіданні надано для огляду посвідчення адвоката, а також встановлено, що відомості про адвоката Найдьонову Н.В. наявні в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Таким чином адвокат Найдьонова Н.В. мала право підписувати позовну заяву та, відповідно, представляти інтереси позивача ОСОБА_3 у даній цивільній справі на підставі довіреності від 03.01.2024, якою визначено повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення, а тому, доводи представника відповідачів ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 не має повноважень у справі, оскільки у тексті довіреності, на підставі якої адвокат здійснює представництво у суді, не вказано, що її видано саме адвокату, та за відсутності договору з ОСОБА_3 на надання правової (правничої допомоги), є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 200, п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд, за наявності правових підстав, постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Оскільки повноваження адвоката Найдьонової Н.В. у даній справі підтверджено належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 189, 196-198, 200, 257, 260-261, 274 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Булгакової Д.А., про залишення позовної заяви без розгляду, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.07.2024

Суддя: