22.10.2024 Справа № 756/6969/24
Унікальний № 756/6969/24
Провадження № 2/756/3520/24
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Горбаль Наталії Валеріївни про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вказана вище цивільна справа, яка перебуває у провадженні судді Белоконної І.В.

17 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді з підстав наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді. Зокрема, 06.06.2024 суддя відкрила провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, у той час як позовну заяву ОСОБА_2 необхідно було залишити без руху, оскільки в ній були відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі, поштового індексу позивача, реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача, а також не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, доказів досудового врегулювання спору та фактичного проживання відповідача на території Австрії.

Представник відповідача звертає увагу, що аналізуючи дії судді Белоконної І.В. при вирішенні питання з відкриття провадження в інших судових справах за позовами, які не відповідали вимогам статей 175, 177 ЦПК України, згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, було виявлено, що, зокрема, у справах № 756/16621/23, 756/16704/23, 756/324/24, 756/854/24, 756/6722/24 суддя залишала позовні заяви без руху з підстав відсутності відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі та відсутності попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

З огляду на викладене, представник відповідача - адвокат Горбаль Н.В. безпосередньо у судовому засіданні 07.10.2024 звернулась із заявою про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав без руху в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України. Замість того, щоб постановити ухвалу не пізніше наступного дня із зазначенням підстав залишення заяви без руху або відмовити у постановленні такої ухвали, суддя Белоконна І.В. відклала розгляд справи на 12.11.2024 у зв`язку з усним клопотанням представника позивача, зміст якого фактично полягає в наданні строку для підготовки заперечення на заяву про залишення позовної заяви без руху від 07.10.2024 у порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України із одночасним наданням пояснень, чому позовна заява на день звернення з нею до суду не відповідала вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Крім зазначеного, суддя Белоконна І.В. під час судового засідання 07.10.2024 вчиняла дії, які представник відповідача вважає такими, що з великою ймовірністю можна кваліфікувати, як надання своєрідної допомоги або навіть консультування представника позивача, коли остання була неспроможна доповісти суду про зміст клопотань, які подавались в суд в електронній формі. Головуючий суддя вкотре не звернула уваги на те, що представник позивача у позові не вказала відомостей щодо наявності у неї електронного кабінету. Разом з тим, суддя Белоконна І.В. сприймала всі подані представником позивача процесуальні документи через електронний кабінет як такі, що заслуговують на увагу, замість того, щоб спочатку з`ясувати відомості щодо наявності самого електронного кабінету представника позивача і впевнитися, чи дійсно конкретний електронний кабінет, через який представник звертається з процесуальними документами, належить саме представнику позивача.

До того ж, ухвала про відкриття провадження у справі від 06.06.2024 була вручена представнику відповідача безпосередньо у судовому засіданні, яке відбулося 12.08.2024. Не отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі, а також копії позовної заяви зі всіма додатками було викликано тим, що представник позивача приховала від суду обставини щодо дійсного зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача на території іншої держави. Суд не звернув на це уваги і відправив документи за адресою, вказаною, як адреса реєстрації проживання відповідача у м. Києві, хоча зі змісту самої позовної заяви випливало, що відповідач за цією адресою не проживає і не має об`єктивної можливості отримувати будь-які та жодні документи, які направляються або судом, або іншими учасниками справи.

Проаналізувавши зміст заявленого відводу, суд приходить до наступних висновків.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що виключають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінивши доводи представника відповідача, суд уважає, що обставини, на які вона посилається, як на підставу виникнення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді, пов`язані з вчиненими нею процесуальними діями та рішеннями.

Зокрема, суд звертає увагу, що при дослідженні позовної заяви ОСОБА_2 та відкритті провадження по справі 06.06.2024 суд перевірив дотримання вимог ст. 19, 27, 175, 177 ЦПК України та відкрив провадження по справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці завжди наголошує, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, у своїх рішеннях, зокрема у справах «Walchli v. France» № 35787/03 від 26.07.2007, «Paykar Yev Haghtanak v. Armenia» № 21638/03 від 02.06.2008, «Peca v. Greece» № 33067/08 від 10.09.2010, «Savvides v. Cyprus» № 14195/15 від 14.12.2021 Європейський суд зазначав, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

На думку суду, залишення без руху позовної заяви ОСОБА_2 у зв`язку із не зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі, поштового індексу позивача, реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат є надмірним формалізмом, якого суди повинні уникати, виходячи з усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Щодо тверджень представника відповідача стосовно залишення суддею Белоконною І.В. інших позовів (у справах № 756/16621/23, 756/16704/23, 756/324/24, 756/854/24, 756/6722/24) без руху з підстав відсутності відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін по справі та відсутності попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, суд роз`яснює наступне.

Указані позови суд залишив без руху не лише через відсутність вказаних вище відомостей, що можна було б уважати надмірним формалізмом, а у комплексі з іншими недоліками, що унеможливлювало відкриття провадження, зокрема такими недоліками, як несплата обов`язкового судового збору та відсутність РНОКПП для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача з метою визначення територіальної підсудності справи.

У справі № 756/6969/24 визначення РНОКПП відповідача ОСОБА_1 не було необхідним, оскільки її місце зареєстрованого проживання установлено за датою народження в Єдиному державному демографічному реєстрі, що підтверджується відповідною відповіддю № 623941 від 04.06.2024.

Щодо не зазначення позивачем доказів досудового врегулювання спору та фактичного проживання відповідача на території Австрії, а також будь-яких інших доказів, суд акцентує увагу, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання наявності або достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.04.2020 у справі № 761/41071/19 (провадження № 61-2192св20).

Розгляд поданої представником відповідача у судовому засіданні 07.10.2024 заяви про залишення позову без руху за клопотанням представника позивача для підготовки заперечень суд відклав на 12.11.2024, де після заслуховування пояснень сторін їй буде надана належна правова оцінка. Указані дії суду не є упередженими чи необ`єктивними по відношенню до будь-якої зі сторін по справі чи їхніх представників.

Стосовно прийняття судом від представника позивача процесуальних документів через електронний кабінет без зазначення у позові відомостей про наявність такого кабінету суд доводить до відома наступне.

Частинами 5, 6 ст. 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджене Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення №1845/0/15-21), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

За приписами абзацу 1 пункту 9 Положення № 1845/0/15-21, процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Пунктом 24 Положення № 1845/0/15-21 визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) є підсистемою ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Відповідно до 5.4 Положення №1845/0/15-21 електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

За приписами пункту 16 Положення № 1845/0/15-21, процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Беручи до уваги ті обставини, що подані представником позивача процесуальні документи засобами електронного кабінету через підсистему «Електронний суд» засвідчені відповідним кваліфікованим електронним підписом, без чого таке подання не було б можливим, у суду відсутні сумніви щодо особи, якою ці документи подано, та факт її реєстрації у електронному кабінеті.

Щодо направлення ухвали про відкриття провадження у справі від 06.06.2024, а також копії позовної заяви зі всіма додатками на зареєстровану адресу відповідача у м. Києві, а не на адресу фактичного проживання в Австрії суд убачає можливим зазначити, що відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 623941 від 04.06.2024, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Як убачається з відомостей АТ «Укрпошта» за трекінговим номером 401, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, представник позивача 30.05.2024 відправила на зареєстровану адресу відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) паперову копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст. 190 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Згідно вимог чинного процесуального законодавства, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позовна заява з додатками відправлена представником позивача, оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача суд 09.07.2024 (прийнято до поштового відділення 10.07.2024) направив відповідачу повістку про виклик до суду на 12.08.2024 о 10.30 год. та ухвалу про відкриття провадження. Відомостей щодо іншої точної адреси проживання відповідача на території іншої держави станом на день відправки судових документів у суду не було. До того ж, із зазначеними вище документами представник відповідача після її вступу у справу ознайомилася у приміщенні суду 12.08.2024, чим жодним чином не порушені ні права відповідача, ні її представника.

Загалом, процесуальні порушення, які, на думку представника відповідача, були допущені судом, не свідчать про упередженість головуючого, а можуть бути підставами для апеляційного оскарження рішень суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то вважає правильним постановити ухвалу про передачу даної заяви до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, який вирішить питання про відвід головуючого.

Керуючись ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Горбаль Наталії Валеріївни про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав передати до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Белоконна