1Справа № 335/8578/24 2/335/3009/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Доновської І.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя заяву представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_5 про стягнення 58 128,37 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.
Представники відповідача в судовому засіданні заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримали.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу(як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 ЦПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання не означає, що усі правовідносини з її участю є господарськими. Так, неодмінними ознаками господарської діяльності є сфера суспільного виробництва з метою задоволення не власних потреб виробника, а інших осіб, поєднання приватного інтересу, наприклад, в одержанні прибутку та публічних інтересів суспільства в особі широкого кола споживачів.
Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача, як фізичної особи, заборгованість за відпущену теплову енергію в нежитлове приміщення.
Із доводів клопотання відповідача про закриття провадження по справі та враховуючи стадію судового процесу, відповідно до якої судовий розгляд не розпочався суд позбавлений можливості встановити достовірні відомості, що відповідач отримує послуги як фізична особа-підприємець.
Отже суд дійшов висновку, що вказані обставини підлягають доказуванню, а відтак суд вважає їх передчасними.
Учасники справи не позбавлені права заявляти відповідне клопотання після з`ясування відповідних обставин.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 13, 12, 22, 255, 260, 261, 353 ЦПК України суд
В заяві представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Новасардова