печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Габрисі О.М.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: Шимка А.О. ,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ України» (далі - позивач, ПрАТ «СК «ПЗУ України») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 60 648,03 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.03.2020 року між ПрАТ «СК «ПЗУ України» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.146091, предметом якого є страхування автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП), яка сталася 30.04.2020 року у м. Чабани Київської області по вул. Покровській, буд. 5А, за участю автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «SKODA», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Оскільки на дату вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ України» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.146091 від 13.03.2020 року, ОСОБА_4 звернувся до позивача » із заявою про настання страхового випадку та в подальшому було складено страховий акт, на підставі якого, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 111 727,29 грн. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «УСГ») на підставі полісу обов`язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-166415317 від 06.04.2020 року. Так, 13.04.2021 року ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 51 079,26 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить різницю між відшкодованою позивачем потерпілому сумою страхового відшкодування у розмірі 111 727,29 грн. та сумою відшкодування позивачу ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 51 079,26 грн. і складає 60 648,03 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.01.2023 року; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - третя особа, ПрАТ «СК «УСГ»).

02.11.2022 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

26.01.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли докази направлення копії позовної заяви з додатками третій особі.

27.01.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та направлення копії позовної заяви з додатками.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 15.05.2023 року.

03.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ПрАТ «СК «УСГ» надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких представник третьої особи зазначав, що 06.04.2020 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «УСГ» було укладено поліс обов`язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-166415317, предметом якої є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують транспортний засіб «SKODA», державний номер НОМЕР_2 . Вважає, що оскільки позивачем не було надано доказів оплати проведеного ремонту автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , у особи, яка є платником ПДВ, у ПрАТ «СК «УСГ» не виникає обов`язку по відшкодуванню вказаного податку позивачу в порядку п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без урахування ПДВ, становить 51 079,26 грн., яку 13.04.2021 року було сплачено на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». За таких обставин, вважає, що ПрАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою за укладеним полісом обов`язкового страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-166415317 від 06.04.2020 року у повному обсязі, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі № 619/2671/16-ц, від 27.03.2019 року у справі № 296/10174/14-ц. Крім того, представник третьої особи просив розглядати справу за його відсутності.

08.05.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки ПрАТ «СК «УСГ» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 51 079,26 грн., які є повним збитком власника автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , без ПДВ, а покладення на відповідача обов`язку зі сплати суми збитків, яка покривається страховим полісом суперечить інституту страхування.

08.05.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у ПрАТ «СК «УСГ» копії всіх заяв ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про виплату відшкодування в порядку регресу по ДТП за участю автомобіля марки «SKODA», державний номер НОМЕР_2 .

08.05.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшли докази направлення відзиву на позовну заяву учасникам справи.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року приєднано до матеріалів справи пояснення третьої особи щодо позову; відзив на позовну заяву; у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено, та у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.08.2023 року.

10.08.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

21.08.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.11.2023 року.

23.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 23.11.2023 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив приєднати до матеріалів справи письмові пояснення.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2023 року визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою та, у зв`язку із неявкою в судове засідання представника позивача, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 13.03.2024 року.

23.11.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшли письмові пояснення, які були передані головуючому судді 24.11.2023 року.

13.03.2024 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 20.05.2024 року.

11.03.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Шимка А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було передано головуючому судді 25.03.2024 року.

В судове засідання 20.05.2024 року з`явився представник відповідача. Представник позивача та представник третьої особи в судове засідання 20.05.2024 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у клопотанні від 10.08.2023 року просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи у поясненнях щодо позову просив розглядати справу за його відсутності.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача та представника третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив в позові відмовити.

Вислухавши вступне слово представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що власником автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 21.01.2016 року (том 1, а. с. 53 - 54).

30.04.2020 року о 17 год. 50 хв. у м. Чабани Київської області по вул. Покровській, буд. 5А сталася ДТП за участю автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «SKODA», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2020 року у справі № 369/5483/20 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (том 1, а. с. 60).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як визначено у ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

13.03.2020 року між ПрАТ «СК «ПЗУ України» (далі - Страховик) та ОСОБА_3 (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.146091, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 (том 1, а. с. 44 - 52).

Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

05.05.2020 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку та відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, що мала місце 30.04.2020 року з вини ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «SKODA», державний номер НОМЕР_2 , (том 1, а. с. 55 - 59).

Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ремонтної калькуляції від 30.04.2020 року, вартість ремонту становить 79 352,54 грн. (том 1 а. с. 18-23).

Відповідно до Звіту № 204_20_PZU про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 28.05.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу становить 56 873,11 грн., а з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали - 79 352,54 грн. (том 1 а. с. 61-74).

Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA036/L01/03 від 27.08.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , становить 79 352,54 грн. (том 1, а. с. 100).

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 05.05.2020 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало власнику автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , страхове відшкодування у розмірі 111 727,29 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 46234 від 01.09.2020 року (том 1, а. с. 101).

Як визначено у ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA», державний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-166415317 від 06.04.2020 року. Відповідно до умов Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. (том 1, а. с. 159).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказано, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, ПрАТ «СК «УСГ» зобов`язано відшкодувати шкоду ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в межах ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000,00 грн.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Аналогічне положення містить ст. 1191 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, на момент виникнення страхового випадку у ПрАТ «СК «УСГ» існував обов`язок сплатити страхове відшкодування позивачу за завдану шкоду відповідачем у межах визначеного ліміту відповідальності страховика.

24.11.2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою виплату страхового відшкодування у розмірі 111 727,29 грн. (том 1, а. с. 163).

Так, 13.04.2021 року на підставі страхового акту № ДКЦВ-21280 від 13.04.2021 року ПрАТ «СК «УСГ» перерахувало ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 51 079,26 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 9329 від 13.04.2021 року (том 1, а. с. 165).

У постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) зроблено висновок, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Крім того, у постанові від 19.09.2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) вказано, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі, пов`язані з компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, що мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17).

За приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження фактичного здійснення ремонту автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , а, відповідно, і доказів того, що надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Відтак, суд погоджується із запереченням відповідача в частині необґрунтованого розміру страхового відшкодування з включенням до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування ПДВ, яку просить стягнути позивач, оскільки останнім не надано доказів фактичного проведення ремонту пошкодженого автомобіля «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 .

За таких обставин, ПрАТ «СК «УСГ» виконало свої обов`язки в межах ліміту відповідальності страховика відповідача на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-166415317 від 06.04.2020 року, сплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі 51 079,26 грн.

За приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що розмір завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «DAEWOO», державний номер НОМЕР_1 , шкоди перевищує сплачену ПрАТ «СК «УСГ» суму. В матеріалах справи відсутні дані щодо здійснення фактичного ремонту автомобіля, а сплачена позивачем потерпілому ОСОБА_4 сума страхового відшкодування не підтверджується будь-якими доказами.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат, то судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 9, 17, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 82, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, .

Відповідач: ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші дані невідомі.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 31-А, .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 30.05.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко