Провадження № 2/161/3167/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації

В С Т А Н О В И В:

28.05.2024 року позивач ТзДВ «Експрес Страхування» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 16.08.2021 року між ТзДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2626461, за умовами якого було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400d 4matic, д.н.з. НОМЕР_1 , франшиза 0%. В період дії даного правочину, 05.09.2022 року відбулася ДТП, за участі відповідача ОСОБА_2 та застрахованого транспортного засобу, в результаті чого останній отримав механічні ушкодження. На момент ДТП цивільна-правова відповідальність відповідача не була застрахована жодним страховиком. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у ДТП. Надалі, на виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів, ТзДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику автомобіля MERCEDES-BENZ GLE 400d 4matic, д.н.з. НОМЕР_1 , в загальному розмірі 166342,33 грн. Згідно відомостей МТСБУ, відповідач не є особою звільненою від страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТзДВ «Експрес Страхування» 166342,33 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції, суду надав пояснення аналогічні доводам, які викладеним у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2626461 від 16.08.2021 року на момент виникнення розглядуваної ДТП був чинним, ніким не оскаржувався та не визнавався повністю або частково недійсним, а тому щодо такого діє презумпція правомірності правочину. Автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400d 4matic, д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований власником у встановлений законодавством строк, а дія договору страхування щодо такого розпочалася з моменту його державної реєстрації. Заявлені позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, суду пояснив, що на момент виникнення ДТП, автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 400d 4matic, д.н.з. НОМЕР_1 , не був поставлений на облік в МВС, а також вказаний автомобіль не був предметом Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2626461 від 16.08.2021 року. Також у нього викликає сумнів достовірність даного правочину, оскільки у ньому різняться підписи Гендиректора ТзДВ «Експрес Страхування». Крім того, позивачем не долучено до свого позову доказів сплати ОСОБА_3 страхових платежів. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.08.2021 року між ТзДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2626461 (далі Договір страхування), зі строком дії з 07.09.2021 року по 06.10.2022 року, загальною страховою сумою 3408756 грн., із франшизою 0 % (0 грн.). Даним Договором було застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400d 4matic, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 (а.с. 12-19).

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18).

В ході розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів, які б вказували на неправомірність Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2626461 від 16.08.2021 року, а тому в суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів даний доказ.

05.09.2022 року о 17:34 год, в м. Луцьку на перехресті вул. Набережна вул. Шевченка, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись в напрямку вул. Яровиця, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно відомостей Національної Поліції України, у вищевказаній ДТП було пошкоджено саме застрахований транспортний засіб MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 - VIN1673231А528549 (а.с. 20-23).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.09.2022 року у справі № 161/12807/22 водія автомобіля OPEL Vectra д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 25-26).

Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказана постанова суду набрала законної сили, є чинною та має преюдиційне значення для розгляду даного спору.

Із наведеного слідує, що між неправомірними діями ОСОБА_2 та заподіянням власнику автомобіля MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок.

06.09.2022 року ОСОБА_3 , як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся до ТзДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 27-31).

Згідно п. 14 частини «А» Договору страхування, Страхувальником обрано опцію пріоритет СТО.

Відповідно до рахунку-фактури № VA00003199 від 10.09.2022 року складеного ПрАТ «Волинь Авто», вартість відновлювального ремонту MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , становить 166342,33 грн. (а.с. 32-43).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.03.2018 року у справі № 910/9396/17, від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17, від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про страхування» (у редакції чинній на дату ДТП), умов Договору страхування, ТзДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування, яке склало: 166342,33 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується страховим актом № 3.22.03782-1 та платіжним дорученням від 23.09.2022 року (а.с. 44-46).

В подальшому, проведення відновлювального ремонту, підтвердилося актом виконаних робіт від 28.12.2022 року (а.с. 47-48).

В ході розгляду справи ОСОБА_2 не було надано жодних доказів, які б вказували на не обгрунтованість суми здійсненого позивачем страхового відшкодування, тобто що така є завищено або ж не відповідає реально заподіяній матеріальній шкоді.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» (у редакції чинній на дату ДТП), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у встановлених правовідносинах позивача та його страхувальника відбулася передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 910/12500/17.

Здійсненим запитом до центральної бази даних МТСБУ було встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент виникнення розглядуваної ДТП не була застрахована жодним страховиком (а.с. 49).

04.11.2022 року ТзДВ «Експрес Страхування» було направлено заяву на виплату страхового відшкодування на адресу МТСБУ (а.с. 50).

Однак, своїм листом від 14.11.2022 року, МТСБУ відмовило у виплаті страхового відшкодування позивачу, у зв`язку з тим, що відповідач не є особою звільненою від страхування цивільно-правової відповідальності на території України (а.с. 51).

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП не була забезпечена жодним страховиком, відшкодування завданої шкоди внаслідок скоєння ДТП у даному випадку має здійснюватися на загальних підставах у відповідності до наведених нижче положень чинного законодавства.

Страхування правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пп. 69 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про страхування» (у редакції чинній на дату ДТП), здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» (у редакції чинній на дату ДТП), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підпунктом 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою Позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем.

Оскільки Позивачем було проведено страхову виплату за договором добровільного страхування у розмірі 166342,33 грн., до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах здійсненої суми страхової виплати.

З огляду на вищевикладене, заперечення ОСОБА_2 з приводу необґрунтованості заявлених вимог не ґрунтуються на вимогах Закону.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТзДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в повному обсязі.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Зогляду на наведене, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 993, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 25, 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 13, 12, 27, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в порядку суброгації в сумі 166342 (сто шістдесят шість тисяч триста сорок дві) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», адреса місцезнаходження: м. Київ, пр-т С. Бандери, 22, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складений 02 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська