УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 487/2960/23

провадження № 61-8756ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховані, визначення порядку участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подала касаційну скаргу у цивільній справі № 487/2960/23.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I. Щодо строку на касаційне оскарження

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року складено 20 травня 2024 року, отже подання касаційної скарги 21 червня 2024 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

За змістом частини першої статті 127 ЦПК України поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом здійснюється судом за заявою учасника справи.

Однак відповідна заява (клопотання) про поновлення пропущеного строку, заявником не подана.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

ІІ. Щодо клопотання (процесуальної вимоги) особи, яка подає скаргу

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Касаційна скарга містить суперечливі відомості щодо судових рішень які оскаржуються та клопотання (процесуальної вимоги) ОСОБА_1 .

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, визначено ОСОБА_2 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 липня кожного року протягом 21 календарного дня - за місцем проживання батька; святкові дні (день народження батька, день народження дитини, Різдво, Новий Рік, Великдень) - протягом 7 календарних днів почергово за місцем проживання кожного з батьків або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця), починаючи з наступного після постановлення рішення суду Різдва за місцем проживання батька.

Порядок виконання способу участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочити на час дії воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном. На час дії воєнного стану в Україні та перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цей період за кордоном зобов`язати мати дитини ОСОБА_1 організувати спілкування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного вівторка, четверга та суботи з 19:00 годин протягом 30 хвилин. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва

від 18 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 429,44 грн, повернуто ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 858,88 грн, який сплачено відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 27 червня 2023 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року змінено, викладено абзац 5 та 6 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Відстрочити виконання рішення в частині зустрічей батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України до закінчення дії воєнного стану на території України. Зобов`язати матір дитини ОСОБА_1 організувати спілкування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного дня з 19:00 години до 20:00 години.» В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Додатковою постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 644,16 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить переглянути додаткове рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2024 року.

Втім, згідно Єдиного державного реєстру судових рішень 18 квітня 2024 року Ленінським районним судом м. Миколаєва додаткове рішення у справі № 487/2960/23 не приймалось.

Таким чином в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів попередніх інстанцій та повноважень суду касаційної інстанції.

Визначення судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Водночас Верховний Суд звертає увагу заявниці, що додаткове рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2024 року, в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

II. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 підставами касаційного оскарження судових рішень зазначає пункти 1 та 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Водночас посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України заявниця не зазначає постанову Верховного Суду в якій викладено висновок про застосування норм права застосований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, від якого вона вважає за необхідне відступити та не обґрунтовує необхідність такого відступлення.

Таким чином, наразі, заявницею належним чином не виконані вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням причин пропуску вказаного строку та наданням доказів, які підтверджують дату вручення ОСОБА_1 або її представнику (якщо той отримав раніше) копії оскаржуваної постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року.

Таким доказами можуть бути зокрема, але не виключно, довідка суду в якому наразі зберігаються матеріали справи, або копії відповідних документів зі справи, або інформація з підсистеми Електронний суд, де ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет;

2) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній:

- судових рішень, які оскаржують та викладенням клопотання (процесуальної вимоги) щодо кожного із оскаржених судових рішень з урахуванням повноважень Верховного Суду передбачених статтею 409 ЦПК України;

- підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі;

У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявниця має надати докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення учасникам справи, які не зареєстровані в системі Електронний суд.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 487/2960/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга у справі № 487/2960/23 вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, а у разі, якщо не буде подана заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович