Справа №751/3051/24
Провадження №2/751/1033/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

Встановив:

29.03.2024 року представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 24.11.2020 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ). За життя, ОСОБА_2 , 24.05.2022 року склав заповіт, який посвідчений нотаріально і відповідно до якого: «на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: - усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати мені на час смерті, а також належні мені майнові права та мої обов`язки, я заповідаю своїй дружині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ». Посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер, про що 06.09.2023 року складено відповідний актовий запис №2478, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.2005 року, інша 1/2 частина вказаної квартири належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №5676 ТОВ «Трудовий колектив ЧОБТІ» від 13.03.2024 року. Вказує, що 11.10.2023 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, відповідно державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 698/2023, номер у спадковому реєстрі 71377345, з якої вбачається, що вона є єдиною спадкоємицею після померлого ОСОБА_2 . Проте, державним нотаріусом Кравченко А.Г. було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме: на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оригінал свідоцтва про право власності ОСОБА_2 знаходиться у ОСОБА_3 , яка відмовляється надати його оригінал, або дублікат, а отримати його іншим способом не має можливості.

Звертає увагу суду, що оскільки вона є єдиною спадкоємицею за заповітом щодо спірної частини квартири після смерті спадкодавця, вчинила всі необхідні дії для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка то виникла необхідність звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.04.2024 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. належним чином завірену копію спадкової справи №698/2023, заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.35)

На виконання вказаної ухвали суду, 29.04.2024 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. надано копію спадкової справи №698/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, у вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду.

09.05.2024 року від представника відповідача Чернігівської міської ради до суду надійшов відзив на позов (з додатками), відповідно до якого зазначають, що у даному випадку Чернігівська міська рада фактично є формальним відповідачем у даній справі, з боку Чернігівської міської ради права позивача порушено не було, більш того відсутня вина в тому, що позивач не має можливості надати державному нотаріусу правовстановлюючий документ на відповідне нерухоме майно, просять прийняти рішення в межах чинного законодавства та за наявними документами.

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.

14.05.2024 року позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує і просить його задовольнити. Проти розгляду справи в підготовчому судовому засіданні не заперечує.

14.05.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без представника Чернігівської міської ради, при розгляді справи покладаються на розсуд суду з підстав викладених у відзиві на позов.

Від завідувача Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, визнав можливим розглянути справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 698/2023, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 24.11.2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Півгічно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми), актовий запис №1610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.13)

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 06.09.2023 року серії НОМЕР_4 . (а.с.14)

За життя, 24.05.2022 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Т.В., зареєстровано в реєстрі за №154, відповідно до якого: «Я, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання місто Чернігів, на випадок своєї смерті роблю таке розпорядження: усе моє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати мені на час смерті, а також належні мені майнові права та мої обов`язки, я заповідаю своїй дружині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ». (а.с.15)

Заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі за №69308066. (а.с.16)

Як вбачається з матеріалів справи за життя ОСОБА_2 був власником ідеальної частки 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської області на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.2005 року, даний факт підтверджується Інформаційною довідкою №5676 від 13.03.2024 року виданою Другій Чернігівській державній нотаріальній конторі на №1000/02-14 та копією технічного паспорту. (а.с.20, 21-22)

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Отже, у відповідності до ст.1217 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

На підставі заяви ОСОБА_1 державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. була заведена спадкова справа №698/2023 на все спадкове майно померлого ОСОБА_2 , що належало йому за життя.

Відповідно до довідки від 11.10.2023 року виданої державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г., станом на 11.10.2023 року ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею по спадковій справі №698/2023. (а.с.18)

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1036/02-31 державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві власності на кв. АДРЕСА_3 , оскільки оригінал документу, що підтверджує право власності на вищезгадану частку у праві власності на квартиру або його дублікат, спадкоємицею ОСОБА_1 не був наданий (зі слів знаходиться у дочки спадкодавця ОСОБА_3 ). (а.с.26)

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

У відповідності до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 3 Роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезгадану частку квартири у праві власності на квартиру або його дублікат, а тому таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані докази у сукупності з правовими нормами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, при вирішення спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину.

Згідно з Інформаційною довідкою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» №5676 від13.03.2024 року КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» зареєстровано права власності на об`єкт нерухомості, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 у розмірі 1/2 частина (ідеальна частка) та за ОСОБА_3 у розмірі 1/2 частина (ідеальна частка).

Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 89, 247 ч. 2, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Чернігівська міська рада (місцезнаходження: 14000, місто Чернігів, вул. Магістратська,7, 0).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко Алла Григорівна (місцезнаходження: 14017, місто Чернігів, вул.Івана Мазепи,19, ).

Повний текст рішення суду виготовлений 22.05.2024 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач