20.11.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/721/23
Провадження № 2-р/533/1/24
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні судового рішення

20 листопада 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судових засідань - Заворотної К.Ю.,

розглянувши заяву представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Козельщинського районного суду від 02 травня 2024 року у справі № 533/721/23 постановлено прийняти та затвердити мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та витребування майна з незаконного володіння.

Цією ж ухвалою суду постановлено повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, що складає загальну суму 7246,80 гривень, сплаченого нею при зверненні до суду на підставі платіжних інструкцій від 26.07.2023 № 0.0..1 на суму 12945,00 гривень, від 25.07.2023 № 0.0..1 на суму 536,80 гривень, від 25.07.2023 № 0.0..1 на суму 536,80 гривень, від 19.03.2024 № 0.0..1 на суму 475,00 гривень.

21 серпня 2024 року представницею позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Юрченко Аліною Валентинівною подано заяву про виправлення описки в ухвалі суду від 12.04.2023, у якій представниця просила суд зазначити:

- повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору відповідно до платіжної інструкції від 19.03.2024 № 0.0..1 на суму 475,00 грн;

- повернути Юрченко Аліні Валентинівні з державного бюджету 50 % судового збору відповідно до платіжних інструкцій від 26.07.2023 №@2PL385169 на суму 12945,00 грн, від 25.07.2023 №@2PL048062 на суму 536,80 грн та від 25.07.2023 №@2PL041313 на суму 536,80 грн.

Ухвалою Козельщинського районного суду від 05 вересня 2024 року заяву представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про виправлення описки в ухвалі суду задоволено.

Виправлено описку в ухвалі Козельщинського районного суду Полтавської області від 02 травня 2024 року у справі № 533/721/23 та зазначено, що необхідно уважати вірним пункт 6 резолютивної частини ухвали суду у такій редакції:

«6. Повернути з державного бюджету 50 % судового збору, що складає 7246,80 гривень, сплаченого при зверненні до суду:

- ОСОБА_1 на підставі платіжної інструкції від 19.03.2024 № 0.0..1 (№@2PL292257) у сумі 475,00 грн.

- Юрченко Аліною Валентинівною - на підставі платіжних інструкцій від 26.07.2023 №@2PL385169 (№ 0.0..1) на суму 12945,00 грн, від 25.07.2023 №@2PL048062 (№ 0.0..1) на суму 536,80 грн та від 25.07.2023 №@2PL041313 (№ 0.0..1) на суму 536,80 грн.»

23.10.2024 до суду надійшла заява представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про роз`яснення судового рішення.

У заяві представниця позивачки просила суд роз`яснити ухвалу суду по справі від 02.05.2024 у частині повернення судового збору позивачці ОСОБА_1 та адвокату Юрченко Аліні Валентинівні, вказавши:

1) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору в сумі 237,50 грн відповідно до платіжної інструкції від 19.03.2024 № 0.0..1 на суму 475,00 грн;

2) повернути Юрченко Аліні Валентинівні з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору в сумі 7009,30 грн відповідно до платіжних інструкцій від 26.07.2023 №@PL385169 на суму 12945,00 грн, від 25.07.2023 №@PL048062 на суму 536,80 грн та від 25.07.2023 №@PL041313 на суму 536,80 грн.

Обґрунтовуючи свою заяву про роз`яснення судового рішення, представниця позивачки зазначала, що ухвалою суду Козельщинського районного суду Полтавської області від 02.05.2024 було затверджено мирову угоду між сторонами по справі та повернуто позивачці судовий збір у сумі 7246,80 грн. З метою повернення вказаної суми позивачкою було направлено відповідно заяву до Головного управління казначейської служби у Полтавській області. Проте відповідно до відповіді Головного управління казначейської служби у Полтавській області від 26.06.2024 здійснити повернення вказаних коштів не є можливим, через невідповідність інформації в заяві про повернення коштів та ухвали суду даним автоматизованої системи Казначейства у частині платника коштів.

Ухвалою суду від 05.09.2024 було виправлено описку в ухвалі суду, проте не вказано кому необхідно повернути судовий збір у відповідних сумах, що підтверджується відповіддю Головного управління казначейської служби у Полтавській області.

Згідно зі ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд уважає за можливе розглянути заяву представниці позивачки - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни про роз`яснення судового рішення за відсутності учасників справи.

Проаналізувавши доводи представниці позивачки, викладені нею у заяві про роз`яснення судового рішення, суд уважає, що відсутні підстави для надання роз`яснення судом ухвали від 02.05.2024, керуючись таким.

Так, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України).

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч. 4 ст. 271 ЦПК України).

При роз`ясненні рішення суд більш повно і чітко викладає ті його частини, розуміння яких викликає труднощі.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є таке рішення суду, в якому допускається кілька варіантів його тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а саме ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення ж чинного законодавства чи можливого способу виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не може бути вирішене у порядку, встановленому статтею 271 ЦПК України.

Як роз`яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, …роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Положення вказаної вище норми процесуального закону та роз`яснень передбачають, що в заяві про роз`яснення судового рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для його виконання.

На переконання суду, ухвала суду від 02 травня 2024 року, в якій у подальшому ухвалою суду від 05 вересня 2024 року було виправлено описку, є чіткою і зрозумілою, не містить протиріч, в тому числі і щодо резолютивної частини, натомість, у заяві про роз`яснення представниця позивачки покликається не на складнощі у розумінні змісту ухвали, а на внесення змін до її резолютивної частини шляхом викладення її в новій редакції.

Так зі змісту ухвали суду від 02 травня 2024 року, в якій в подальшому ухвалою суду від 05 вересня 2024 року було виправлено описку, чітко вбачається, що суд постановив повернути з державного бюджету 50 % судового збору, що складає 7246,80 гривень, сплаченого при зверненні до суду:

- ОСОБА_1 на підставі платіжної інструкції від 19.03.2024 № 0.0..1 (№@2PL292257) у сумі 475,00 грн, тобто ОСОБА_1 необхідно повернути 237,50 грн.

- Юрченко Аліною Валентинівною - на підставі платіжних інструкцій:

а) від 26.07.2023 №@2PL385169 (№ 0.0..1) на суму 12945,00 грн, тобто Юрченко Аліні Валентинівні необхідно повернути 6472,50 грн,

б) від 25.07.2023 №@2PL048062 (№ 0.0..1) на суму 536,80 грн, тобто Юрченко Аліні Валентинівні необхідно повернути 268,40 грн;

в) від 25.07.2023 №@2PL041313 (№ 0.0..1) на суму 536,80 грн тобто Юрченко Аліні Валентинівні необхідно повернути 268,40 грн.

Ствердження представниці позивачки про те, що в ухвалі суду не вказано особу, які слід повернути судовий збір, є надуманими та спростовуються змістом самої ухвали, описка в резолютивній частині якої була викладена саме за клопотанням представниці позивачки та саме у тій редакції, про яку вона просила.

Посилання представниці позивачки на лист-відповідь Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про відмову у поверненні судового збору з тих підстав, що начебто в ухвалі не зазначена сума коштів судового збору, яку необхідно повернути ОСОБА_1 та Юрченко Аліні Валентинівні , суд також відхиляє, адже в ухвалі чітко зазначена сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачці (7246,80 гривень), у тому числі сума судового збору, сплаченого від її імені її представницею. Не має значення особисто позивачкою, чи її представником від її імені та в її інтересах здійснювалася сплата судового збору, суд має визначити у судовому рішенні загальну суму судового збору, що підлягає поверненню позивачу, адже у відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Загалом позивачкою та її представницею (від імені та в інтересах позивачки, а не власних) було сплачено при зверненні до суду судового збору у сумі 14 493,60 гривень (12945,00 + 475,000+ 536,80 + 536,80 = 14 493,60), про що свідчить ухвала суду від 02.05.2024. Ураховуючи, що сторонами укладено мирову угоду до прийняття рішення судом, суд дійшов висновку про повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду, що складає 7246,80 гривень (14 493,60: 2 = 7 246,80).

У резолютивній частині ухвали від 02.05.2024 було чітко зазначено, що ОСОБА_1 (як позивачці) слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, що складає загальну суму 7246,80 гривень, сплаченого нею при зверненні до суду на підставі платіжних інструкцій від 26.07.2023 № 0.0..1 на суму 12945,00 гривень, від 25.07.2023 № 0.0..1 на суму 536,80 гривень, від 25.07.2023 № 0.0..1 на суму 536,80 гривень, від 19.03.2024 № 0.0..1 на суму 475,00 гривень.

Кошти (судовий збір) у зазначеному розмірі підлягають поверненню або безпосередньо позивачці, або ж її представнику, який буде діяти від її імені та в її інтересах на підставі відповідних документів, незалежно від того, хто з них звернеться до органу держказначейства з відповідною заявою.

У подальших ухвалах було деталізовано та уточнено, ким саме: позивачкою, чи її представницею та коли, на підставі яких квитанції сплачувався судовий збір, який підлягає обов`язковому поверненню. Той факт, що орган держказначейства безпідставно відмовляє у поверненні судового збору та у виконанні судового рішення або не здатен порахувати 50 % від судового збору, що сплачувався на підставі квитанцій, реквізити яких чітко зазначені у судових рішеннях, є підставою для притягнення винних осіб до відповідальності та/або оскарження неправомірних дій/бездіяльності органу держказначейства, а не у роз`ясненні ухвали суду, яка є чіткою та зрозумілою.

Ураховуючи викладене суд висновує, що ухвала суду від 02 травня 2024 року, з урахуванням виправленої ухвалою суду від 05 вересня 2024 року описки, є чіткою та зрозумілою та не потребує додаткового роз`яснення.

Оскільки заява представниці позивачки не містить в собі даних, які б свідчили про наявність підстав для роз`яснення судового рішення у формі ухвали, суд приходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, а у роз`ясненні ухвали суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259-261, 271 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представниці позивачки ОСОБА_1 - адвокату Юрченко Аліні Валентинівні у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду від 02 травня 2024 року у справі № 533/721/23.

Копію ухвали негайно надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала складена та підписана суддею 20 листопада 2024 року.

Суддя В.П. Козир