Справа № 471/514/24
Провадження №2/471/175/24
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" липня 2024 р.

Братськийрайонний суд Миколаївськоїобласті

в складі: головуючогосудді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № №471/514/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання та про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів на неповнолітню дитину з твердої грошової суми на частку від доходу платника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання та про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів на неповнолітню дитину з твердої грошової суми на частку від доходу платника.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2018 року рішенням Братського районного суду Миколаївської області по справі №490/2849/18 задоволено позов про зміну розміру аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500( одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот)гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 18 років, до повноліття Відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на його утримання, однак, після досягнення ним повноліття, стягнення аліментів припинилося.

На даний час, син ОСОБА_5 досяг повноліття та продовжує навчатися у 10-Б, загальноосвітньої гімназії «ГЕЛЬДЕРЛІН» ( 8 років навчання), м.Лауффен-ам-Неккар, Німеччина, 74348.Термін закінчення навчання у гімназії -31.07.2026 року.

ОСОБА_5 повністю перебуває на утриманні матері, позивач постійно підтримує його, надає йому матеріальну допомогу, але коштів не вистачає щоб забезпечити сину належний рівень життя на час навчання.

Відповідач добровільно, після досягнення повноліття матеріальної допомоги на утримання сина в період його навчання не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працездатний- проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_3 , на утриманні у нього не перебувають інші діти та непрацездатні особи, він не є інвалідом, тому він може та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання.

З моменту прийняття рішення Братського районного суду Миколаївської області по справі №490/2849/18 від 05 жовтня 2018 року, про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у позивача змінився майновий стан. З початку повномасштабного вторгнення, Позивач з метою захисту життя неповнолітніх дітей припинила працювати в правоохоронних органах з ненормованим графіком роботи в м.Миколаєві, тому розмір доходів суттєво зменшився і вона не має змоги утримувати двох дітей на таких умовах. На даний час Позивач не працює, єдиним видом доходу є здача в оренду земельної ділянки (паю), що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого( перерахованого)податку та військового збору від 18.02.2024 року.

В той же час, як вже зазначалося, у Відповідача також змінився майновий стан, наданий час має постійний заробіток, оскільки мобілізований та проходить службу в лавах Збройних сил України, а саме в військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_2 , виданою Військової частини НОМЕР_3 за вих.№372/9/38 від 19.02.2024 року за 2023- 2024рр.

Позивач зазначає, що присуджений розмір аліментів у розмірі 1500,00 грн. на сина ОСОБА_6 та 1700 грн. на доньку ОСОБА_7 , на даний час не задовольняє потреби дітей, адже вони потребують більшого догляду і відповідно матеріальних витрат на одяг,продукти харчування, засоби гігієни.

Діти мешкають з Позивачем і потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, які Позивач на даний момент не може забезпечити в повній мірі. Таким чином, постає перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернутись до суду з даною заявою.

Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставинисправи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно довідки про навчання в школі ОСОБА_9 навчається у 10-Б, загальноосвітньої гімназії «ГЕЛЬДЕРЛІН» ( 8 років навчання), м.Лауффен-ам-Неккар, Німеччина, 74348.Термін закінчення навчання у гімназії -31.07.2026 року (а.с.8-11).

05 жовтня 2018 року рішенням Братського районного суду Миколаївської області по справі №490/2849/18 задоволено позов про зміну розміру аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500( одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот)гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.(а.с.53).

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когосьіз них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу).

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні суми, яку потребує дитина суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір прожиткового мінімуму, якийі снує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України , а позивачем було заявлено дві позовні вимоги, то з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп..

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання та про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів на неповнолітню дитину з твердої грошової суми на частку від доходу платника задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 29.04.2024 року і до закінчення ним навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі виконавчого листа, виданого згідно рішення Братського районного суду Миколаївської області по справі № 490/2849/18 від 05 жовтня 2018 року з твердої грошової суми на частку від доходу платника.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 2422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: с. Іванівка, Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

СуддяІ.Б. Гукова