ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/4760/23

провадження № 22-ц/4809/541/24

Кропивницький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Дьомич Л.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженої відповідальності «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Брандальський Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженої відповідальності «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Брандальський Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.09.2023 позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 4310, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 3435663 від 07.08.2021 в сумі 70900,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 - 8034,23 грн безпідставно стягнутих коштів, а також судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

10.10.2023 ОСОБА_2 , яка представляє інтереси позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Вказувала, що розрахунок суми судових витрат, які поніс ОСОБА_1 , це витрати зі сплати судового збору у сумі 2147,20 грн (дві вимоги позовні) , та 6000,00 грн аванс у сплаті гонорару адвоката. Також позивач вказував, що ним очікуються витрати на проведення остаточного розрахунку із адвокатом у розмірі 4000,00 грн , згідно договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.06.2023 № 45.

Проте, судом під час ухвалення рішення не вирішено питання щодо судового збору (за майновою вимогою), а також витрат на правничу допомогу.

Вказувала, що 10.10.2023 на виконання умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.06.2023 № 45 між ОСОБА_1 та адвокатом Міхальовою В.В. було складено акт виконаних робіт та оплатив по квитанції № 10/10 залишок гонорару адвоката у розмірі 4000,00 грн.

З урахуванням остаточного розрахунку виконаних робіт просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Ухвалено у даній справі додаткове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі - 10000,00 грн .

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати.

Вказує, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію їх реальності у зв?язку із відсутністю їх дійсності та необхідності, а також заявлені вимоги не відповідають критерію розумності.

Представник відповідача, адвокат Міхальова В.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить додаткове рішення залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вважає доводи відповідача необґрунтованими.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно ордеру про надання правової допомоги серії ВА № 1056637 від 07.07.2023, адвокатом Міхальовою В.В. надавалася правова допомога у Ленінському районному суді м. Кіровограда на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.06.2023 № 45 (а. с. 27).

Клієнт зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманої правової допомоги за договором. Гонорар адвоката складає: аванс у розмірі 6000,00 грн та остаточний розрахунок в сумі 4000, 00 грн здійснюється протягом 30-ти календарних днів з дня набрання рішення законної сили (а.с. 23).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: акт наданих послуг по договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.06.2023 № 45, відповідно якого адвокат надав послуги у повному обсязі, грошові кошти сплачені клієнтом на загальну суму 10000,00 грн (а.с.54-55); квитанцію до прибуткового ордеру № 19/06 від 19.06.2023 на сумі 6000,00 грн (а.с. 24); квитанцію до прибуткового ордеру № 10/10 від 10.10.2023 на сумі 4000,00 грн (а.с. 56).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Законодавством України не встановлено спеціальних вимог щодо порядку підтвердження оплати правничої допомоги для цілей розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позові ставив питання про стягнення із відповідача судових витрат.

Разом із позовом подано докази, що підтверджують понесені судові витрати, а саме судовий збір за майнову та немайнову вимогу та витрати на правничу допомогу.

Згідно із пунктом 4.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару за послуги адвоката за даним договором складає 10 000 грн . Оплата гонорару проводиться у наступному порядку: аванс у розмірі 6000,00 грн в день укладення договору, а 4000,00 грн здійснюється протягом 30 ти календарних дні з дня набрання законної сили рішення (пункт 4,4 договору).

Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу ,які обумовлені сторонами договору, пов?язаних із розглядом даної справи становить 10000,00 гривень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно зі статтею 13 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає підстави зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Враховуючи наведене, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 та від 06.12.2023 у справі № 638/505/22.

Урахувавши характер виконаної адвокатом роботи (правові консультації, вивчення матеріалів справи, підготовка відзивів та відповідей на відзив, клопотань, заяв та представництво інтересів клієнта в судовому засіданні), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виваженості та співмірності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, обставини задоволення позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за розгляд справи в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржуване судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Колегія суддів оцінивши рівень адвокатських витрат вважає, що судові витрати присуджені з урахуванням фактичним їх понесенням.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л.Дуковський

Судді: А.М. Головань

Л.М. Дьомич