Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1794/24
Провадження № 2-о/376/199/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради, ОСОБА_2 ,про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

11.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої вказав, що 06 серпня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_3 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 62.

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно від народження і на даний момент проживають разом з батьком.

У подальшому спільне життя із ОСОБА_2 не склалося, незважаючи на неодноразові звернення до лікаря-психіатра та проходженні курсів лікування, її психічний та емоційний стан став нестерпний для дітей, вона стала безпричинно залишати місце проживання сім?ї на тривалий час. Доглядом та утриманням дітей не займалася.

16.01.2024 рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі

№ 376/3400/23 шлюб між подружжям розірвано.

Заявник залишився проживати з дітьми, а ОСОБА_2 проживає окремо, постійно змінюючи місця свого проживання.

Зважаючи на нестабільну поведінку ОСОБА_2 , у лютому 2024 року лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства Сквирської міської ради «Сквирська центральна міська лікарня» ОСОБА_6 звернулася із заявою до Сквирського районного суду Київської області про отримання дозволу на проведення психіатричного огляду ОСОБА_2 у примусовому порядку у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», оскільки колишня дружина відмовлялася проходити обстеження та лікування добровіль но (судова справа № 376/449/24).

Оскільки дружина вже тривалий час усунулася від виконання своїх материнських обов`язків щодо дітей, батько вимушений самостійно займатися утриманням та вихованням синів.

Заявник відвідує навчальні заклади своїх синів: ОСОБА_7 (учень ДНЗ «Сквирське ВПУ») та ОСОБА_8 (учень 8 класу Сквирського НВК ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 5), цікавиться їхніми успіхами у навчанні, бере активну участь у їхньому вихованні та зростанні. За власні кошти купує для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одяг та необхідні речі для домашнього вжитку та навчання, купує необхідні ліки та займається організацією їх лікування на випадок захворювання. Окрім цього, надає синам кошти на кишенькові витрати.

Вказані обставини підтверджуються:

-характеристикою від 06.06.2024 з місця навчання ОСОБА_5 , в якій зазначено, що «мати, ОСОБА_2 , у вихованні, навчанні та розвитку дитини участі не бере. З класним керівником на зв?язок не виходить, на батьківські збори не з`являлася». Натомість «Батько, ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, слідкує за поведінкою дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, організовує правильне проведення вільного часу дитини та забезпечує необхідним навчання та виховання дитини»;

-актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 та дітей від 04.06.2024 складеним депутатом Сквирської міської ради ОСОБА_9 , де зазначено: «Мама дітей ОСОБА_2 разом з сім?єю не проживає, вихованням дітей не займається. При цьому ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти не сплачує.

Отже, у даний час заявник самостійно виховує та утримує дітей, тобто свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 2009 року народження, а також свого повнолітнього сина ОСОБА_7 , 2006 року народження, який продовжує навчання та немає самостійного заробітку, і які перебувають на його постійному утриманні.

Законодавчо не передбачено позасудового (іншого) порядку встановлення факту самостійного виховання дитини батьком.

Для встановлення соціальних пільг та гарантій стосовно неповнолітньої дитини, заявнику необхідно встановити факт що має юридичне значення, а саме: факт самостійного виховання дитини віком до 18 років.

На підставі викладеного заявник ОСОБА_1 просить суд:

-Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву підтримує (а.с. 20).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася. Письмових заяв чи клопотань не надала.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи встановлено, що 06 серпня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 62 (а.с. 7).

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,10).

Діти постійно проживають разом з батьком ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про зареєстрованих осіб від 06.06.2024 № 11-2024/3489 (а.с. 11).

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 16.01.2024 у справі

№ 376/3400/23 шлюб між подружжям розірвано (а.с. 8-9).

Заявник залишився проживати з дітьми, а ОСОБА_2 проживає окремо, постійно змінюючи місця свого проживання, незважаючи на неодноразові звернення до лікаря-психіатра та проходженні курсів лікування, її психічний та емоційний стан став нестерпний для дітей, вона стала безпричинно залишати місце проживання сім?ї на тривалий час. Доглядом та утриманням дітей не займалася.

Оскільки дружина вже тривалий час усунулася від виконання своїх материнських обов`язків щодо дітей, батько вимушений самостійно займатися утриманням та вихованням синів.

Вказані обставини підтверджуються:

-характеристикою від 06.06.2024 з місця навчання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2009 року народження (а.с. 13);

-актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 та дітей від 04.06.2024 складеним депутатом Сквирської міської ради ОСОБА_9 , де зазначено, що мама дітей ОСОБА_2 разом з сім?єю не проживає, вихованням дітей не займається (а.с. 11 зворотна сторона).

Законодавчо не передбачено позасудового (іншого) порядку встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком.

За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявник тривалий час здійснює самостійне виховання неповнолітньої дитини віком до 18 років, а саме: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для встановлення соціальних пільг та гарантій стосовно дитини, а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293, 315, 316, 318, 319, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради, ОСОБА_2 ,про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко