РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/8559/23

Пров. №2/766/7888/24

03.05.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

за участю секретаря судових засідань Кошевої А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович),-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості на підставі виконавчого напису № 25724, вчиненого 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.

02.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості на підставі виконавчого напису № 82591, вчиненого 03.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Вважає вчинення вищевказаних виконавчих написів, вчинених нотаріусом, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, виходячи з того, що обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення заборгованості має бути безспірність такої заборгованості, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен був перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (із відповідними змінами, у тому числі у подальшому скасованими). Акцентував увагу на, що згідно вищевказаного Переліку нотаріус може вчиняти виконавчий напис лише і виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Також зазначив, що на адресу позивача від відповідача не надходило жодної вимоги про усунення порушень зобов`язання, який надано розрахунок заборгованості нотаріусу повивачу також не відомо, тому визначитись із безспірністю суми заборгованості або взагалі наявності правовідносин між сторонами у позивача не було можливості. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2147,20 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л. від 18.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою від 06.02.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, просив суд розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, який назвав як «додаткові пояснення у справі», у якому також просив суд розглядати справу у його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Третя особи про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23.10.2019 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено кредитний договір № 193122449, відповідно до якого ОСОБА_1 , як позичальник, отримав від кредитора 10000 грн.

12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 25724 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості. На підставі вказаного виконавчого напису 15.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 58371,00 грн.

28.10.2018 між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» укладено кредитний договір № 690690-А, відповідно до якого ОСОБА_1 , як позичальник, отримав від кредитора 10000 грн.

03.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 82591 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості. На підставі вказаного виконавчого напису 02.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 26080,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів та повідомлених у заявах по суті справи обставин суд встановив, що на момент вчинення виконавчого напису діяла редакція Постанови КМУ №1172, котра не передбачала можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з Кредитних договорів, а тому відповідач безпідставно звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус без правових підстав такий напис видав.

Доказів того, що відповідач направляв на адресу позивача повідомлення про погашення заборгованості і таке повідомлення було отримано останнім, та як наслідок, за спливом 30 днів з дня його отримання позивачем не було погашено заборгованості, матеріали справи не містять, що свідчить про невиконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Проте відповідачем на підтвердження безспірності заборгованості, вказаної у оскаржуваному виконавчому написі розрахунку заборгованості або виписки з особового рахунку позивача не надано.

Більш того, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача послався на те, що позивачем не обґрунтування своєї незгоди із виконанням виконавчого напису, вчиненого нотаріусом, не надано доказів щодо спростування зарахування коштів на банківську картку та їх сплати за даним договором, тим самим підтверджуючи факт виникнення заборгованості із даним договором. Однак представником відповідача не враховано підстави, за якими позивач не визнає легітимність виконавчого напису нотаріусу, а саме: безспірність суми заборгованості під час вчинення такого напису. Разом з цим, представник відповідача у відзиві посилається на те, що договір кредитної лінії, який був наданий нотаріусу для отримання для отримання виконавчого напису, являється оригіналом та відповідає вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При цьому представник відповідача не послався на жодний конкретний договір (дата, час, місце укладання, номер договору тощо), не надав жодного розрахунку заборгованості та не долучив до свого відзиву жодного документу на обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем з порушенням приписів діючого законодавства, суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача та обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2023 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

За змістом ч. ч. 7-8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст. 173 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 173 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем на обґрунтування надання правничої допомоги надано договір, укладений 05.06.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Підодвірним Тарасом Івановичем. Відповідно до Акту виконаних робіт по договору про надання правничої допомоги від 05.06.2023, адвокатом Підодвірним Т.І. надано такі послуги: усна консультація щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню (вартість 1000,00 грн); аналіз судової практики місцевих та апеляційних судів щодо вирішення спорів про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягаю задоволенню (вартість 2000,00 грн); підготовка позовних заяв про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (вартість 3000,00 грн). Загальна вартість послуг з надання професійної правової допомоги станом на 05.06.2023 склала 12000,00 грн. Також позивачем надано доказ сплати послуг з правничої допомоги у розмірі 12000,00 грн, що підтверджується витягом з банківського додатку АТ «Ощадбанк» від 05.06.2023 № 47.

Заявлений позивачем розмір судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. є меншим від фактично понесених, однак визначення співвідношення сплачених судових витрат та бажаних для повернення в судовому порядку є правом позивача, а не обов`язком.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із розміру сплаченого позивачем судового збору в сумі 2147,20 грн. та правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 89, 258-259, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович) - задовільнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 25724, вчинений 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 58371 (п`ятдесят вісім тисяч триста сімдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6147 (шість тисяч сто сорок сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. Л. Черниш