Справа № 474/946/24
Провадження № 2/474/234/24
УХВАЛА

про витребування доказів

18.11.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку (пай) та частину квартири у порядку спадкування за законом, -

встановив:

29.08.2024р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідачка 2), в якому просить визнати за нею:

- право власності на 1/3 частину земельної ділянки (паю) площею 4,98 га, у тому числі 2,83 га - ріллі та 2,15 га, в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 19.09.2024р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено цивільну справу до підготовчого судового засідання на 21.10.2024р.

В цій же ухвалі запропоновано позивачці уточнити позовні вимоги в частині визнання за нею права власності на земельну частку (пай) (ідентифікуючі ознаки такої).

21.10.2024р. судове засідання у справі було відкладено на 18.11.2024р., в зв`язку з неявкою позивачки та відповідачів. Належних чином повідомлених про час та місце проведення судового засідання в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, та не надходження від них заяв, клопотань, відзиву.

Позивачка в судове засідання 18.11.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомила. З заявами та клопотаннями на адресу суду не зверталася.

Водночас заява від імені позивачки ОСОБА_1 від 18.11.2024р. про розгляд справи у її відсутність, що надійшла на електронну адресу суду судом не береться до уваги, так як не скріплена електронним цифровим підписом, а саме відсутні файли (один файл, окремі файли, або архів із даними і підписом), про що провідним спеціалістом суду ОСОБА_5 складено акт про відсутність електронного цифрового підпису.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання 18.11.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованими адресами місця проживання про виклик відповідачів до суду. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили, а також не подали до суду відзив на позов, заяву про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе провести судове засідання 19.11.2024р. за відсутності учасників судового розгляду, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду питання про витребування доказів.

Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право подавати докази, при цьому п.п. 2, 4-7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України зобов`язано учасників справи: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 6-10 ст. 84 ЦПК України визначено, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У постанові Верховного Суду у справі № 910/15316/21 від 28.04.2022р. вирішував питання за касаційною скаргою Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) Підприємства Професійно-технічний навчальний заклад Спортивно-технічний центр Відродження ТСОУ Шевченківського району м. Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 про повернення позовної заяви, у межах якої ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2021р., залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021, цей позов було повернуто Підприємству Відродження внаслідок неусунення ним усіх недоліків, визначених судом в ухвалі від 24.09.2021р. Зокрема при поверненні позову суд послався на ненадання Підприємством Відродження документів на підтвердження дійсної вартості майна станом на момент звернення з цим позовом, про витребування якого воно заявило позовну вимогу, а також суд зауважив про те, що визначена ціна позову у розмірі 1 500 000 грн, з якої ним сплачено судовий збір, не підтверджена належними доказами про дійсну ринкову його вартість. В результаті Верховний Суд зробив висновки, що суд першої інстанції у випадку, якщо він вважав, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, мав здійснити розгляд справи по суті та встановити ціну позову при розгляді справи і розподілити судові витрати за результатами такого розгляду відповідно до статті 129 ГПК України, а не повертати позовну заяву заявнику.

На підтвердження вартості спірного майна позивачка висновок про грошову оцінку земельної ділянки оцінювача ОСОБА_6 виконану станом на 03.05.2019р. щодо об`єкта оцінки - земельної ділянки площею 2,15 га для ведення селянського товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0199 розташованої в межах Краснопільської сільської ради.

А позивачка також надає довідку від 04.02.2008р. про вартість земельної ділянки для ведення селянського товарного сільськогосподарського виробництва на території Краснопільської сільської ради загальною площею 4,98 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 2,15 га та 2,83 га.

Водночас, з даним позовом позивачка звернулася до суду у серпні 2024 року, та ставить вимоги про визнання права власності не на земельну ділянку, а на земельну частку (пай).

На підтвердження позовних вимог нею було надано державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 , у якій площа земельної ділянки визначена у гектарах як 4,98 га, та яка складається з двох земельних ділянок.

При цьому, земельна частка (пай) - це певна умовна земельна частка, розміри якої визначаються в умовних кадастрових гектарах, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Характерною особливістю земельних часток (паїв) є те, що вони не були виділені в натурі, тобто не мають чітко визначених меж та розташування на місцевості.

На що зверталася увага позивачки при винесенні ухвали про відкриття провадження, в якій їй було запропоновано уточнити позовні вимог в цій частині, шляхом зазначення ідентифікуючих ознак земельної ділянки.

На підтвердження вартості 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 позивачкою докази не надано.

То ж з огляду на вищевикладене позивачці слід уточнити позовні вимоги в частині визнання за нею право власності на земельну частку (пай), вірного ім`я власника майна про визнання права власності на яке у порядку спадкування ставить позивачка, та надати належні доказами про дійсну вартість майна про яке заявлено у позовних вимогах, станом на момент пред`явлення позову.

Слід звернути увагу і на те, що подаючи позовну заяву, позивачка визначила відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як таких за якими рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/518/19 визнано право власності - по 1/3 частки на земельну ділянку (пай) площею 4,98 га.

Водночас, з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 392081710 від 22.08.2024р. вбачається, що двокімнатна квартира за адресою: квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за наступними особами: ОСОБА_4 - , ОСОБА_9 - , ОСОБА_10 - , ОСОБА_11 - .

При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачкою надано рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/518/19 від 10.06.2021р. з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого не можливо встановити прізвище, ім`я та по батькові учасників вказаної справи (доступ до таких обмежено).

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 280/4/18.

А тому позивачці необхідно надати належним чином завірену копію рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/518/19, та зазначити всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З цих же підстав з нотаріальної контори за місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме Другої Первомайської державної нотаріальної контори слід витребувати належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Підгородна, та інформацію про всіх спадкоємців які прийняли спадщину після смерті останнього.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 259-263 ЦПК України, -

постановив:

Запропонувати позивачці ОСОБА_1 :

- уточнити позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на земельну частку (пай), та вірного ім`я власника майна про визнання права власності на яке у порядку спадкування ставить позивачка;

- надати до Врадіївського районного суду Миколаївської області належні докази про дійсну вартість майна про яке заявлено у позовних вимогах (земельної ділянки, квартири) станом на момент пред`явлення позову, 29.08.2024р.;

- надати до Врадіївського районного суду Миколаївської області належним чином завірену копію рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області у справі № 474/518/19 від 10.06.2021р., в разі неможливості самостійного подання таких - клопотання про їх витребування в порядку визначеному ст.ст. 83, 84 ЦПК України;

- зазначити всіх спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати від Другої Первомайської державної нотаріальної контори:

- належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Підгородна (спадкова справа номер у спадковому реєстрі 56641773, та номер у нотаріуса - 353/20214);

- інформацію про всіх спадкоємців які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Підгородна.

Належним чином оформлені докази надати на адресу Врадіївського районного суду Миколаївської області (вул. Незалежності, 103, с-ще Врадіївка Первомайського району Миколаївської області, 56301) невідкладно після отримання ухвали, однак не пізніше 10.12.2024р.

У разі неможливості виконати вимоги ухвали надати письмові пояснення з підтверджуючими це доказами, в тому числі шляхом направлення їх на електрону адресу суду: E-mail: .

Роз`яснити, що з метою ідентифікації учасника справи для проведення канцелярією суду реєстрації вхідної кореспонденції по справі, направленні до суду за допомогою електронної пошти заяви, клопотання, тощо мають бути підписані електронним цифровим підписом.

Копію ухвали направити позивачці ОСОБА_1 та Другій Первомайській державній нотаріальній конторі (вул. Грушевського, 1, м. Первомайськ Миколаївської області, 55213) для виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол