Провадження № 2/522/1705/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Сировій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки і піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки і піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що батько жодним чином не приймає участі у житті сина, тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до нього. Батьки розлучилися у 2014 році, після розірвання шлюбу між сторонами та смерті матері неповнолітній ОСОБА_3 мешкає разом з бабусею ОСОБА_4 , яка призначена його опікуном.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судові засідання сторони не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 04 липня 2024 року учасники процесу не з`явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлялися, причини неявки не повідомили.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача на підставі наявних в матеріалах справи документів. В заяві зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує, зважаючи на те, що до сих пір батько (відповідач по справі) в житті Єгора не з`явився, опіка, яка призначена на бабусю - ОСОБА_4 , не припинена, що на думку представника вказує на безвідповідальне ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків та формальність такого батьківства як такого.

Від начальника служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідач суду не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.02.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 13.03.2023 року.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2014 року у справі №396/1752/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 12 квітня 2008 року в відділі ДРАЦС Новоукраїнського РУЮ, Кіровоградської області, актовий запис №25 - розірвано.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 виданого 30 листопада 2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та зроблено відповідний актовий запис № 270.

Рішенням Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 30 вересня 2019 року малолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі свідоцтва про смерть матері ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 від 30.11.2018 року та довідки Новоукраїнського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області від 27.09.2019 року №3512/128-19 про розшук батька ОСОБА_2 та відсутні відомостей про його місцезнаходження.

Рішенням Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 01 листопада 2019 року призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном над малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади №2022/002207224 від 20.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади №2022/002207136 від 20.12.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконавчим листом у справі №396/3247/14-ц, виданого Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області 25 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 1/3 частину від усіх видів його заробітку (доходів), як аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 23 грудня 2014 року, і до повноліття сина ОСОБА_6 - до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

22.05.2015 року за № ВП НОМЕР_3 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого листа без виконання, що підтверджується листом №40648 від 30.06.2020 в.о. начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) М.Б. Шуляченко.

Згідно листа №1094/467 А-94-10 наданого заступником начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області ОСОБА_7 від 23.01.2020 року на виконані в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебував виконавчий лист № 396/3247/14-ц від 17.04.2015 року, виданий Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 23 грудня 2014 року і до повноліття сина ОСОБА_6 - до ІНФОРМАЦІЯ_6 . У зв`язку із заявою стягувача, 28.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім того, повідомлено, що заборгованість станом на 01.06.2016 року згідно розрахунку заборгованості складає 23072,50 грн.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2019 року заяву ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено: постановлено замінити ОСОБА_5 у виконавчому провадженні щодо рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2015 року №396/3247/14-ц про стягнення аліментів на її правонаступника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно до висновку Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 01.03.2023 року, міська комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету міської ради (протокол від 06 січня 2023 року №1), відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідачку правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

З роз`яснень, наданих в п. 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Також, в Постанові від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20), Верховний Суд зазначив, що тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення матері від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, як того передбачає ст. 166 СК України.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги особисте підтвердження відповідачкою свідомого та навмисного нехтування ним своїми обов`язками по вихованню дитини, що виразилось в неоднократному свідомому ігноруванні судових засідані та підписанні нотаріально посвідченої заяви про згоду з позбавленням її батьківських прав, суд дійшов висновку про доведеність належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, яке виражається у тому, що вона не спілкується більше 10 років з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування її особистості вік; не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі і не може бути для дитиною прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умови для отримання сином освіти. Відповідачка не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займалась та не займається вихованням та утриманням дитини, не замислюється про долю дитини, її майбутнє.

Керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. № 789-XII, ст. 7, 84, 141, 180, 182, 184, 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст. 4, 10, 11, 280-283, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Органу опіки і піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. А для осіб, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутніми при оголошенні, у той самий строк з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя Ю. Б. Свячена

04.07.24