Справа №551/163/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кулик Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

представника позивача - адвоката Таргонія В.М.,

представника відповідача Ігнатьєвої В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства « Українська залізниця » про відшкодування шкоди, завданої смертю, -

в с т а н о в и в:

09 лютого 2024 року від адвоката Таргонія В.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , на адресу суду надійшла позовна заява до АТ « Українська залізниця » про відшкодування шкоди, завданої смертю матері ОСОБА_3 , у розмірі 250 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування поданого позову, адвокат Таргоній В.І. зазначив наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу с. Дмитрівка Миргородського району Полтавської області вантажний потяг ВЛ80к675, який слідував за маршрутом « Гребінка - Полтава - Південний » скоїв наїзд на ОСОБА_3 , внаслідок чого остання загинула на місці пригоди. Згідно висновку експерта № 46 від 13 березня 2020 року, причиною смерті ОСОБА_3 стала тупа травма голови, що призвела до виникнення крововиливів у м`які тканини голови, у м`яку мозкову оболонку, перелом кісток черепа та ускладнилась набряком речовини головного мозку.

Втрата матері для позивача є невідворотною, зруйновані її важливі життєві зв`язки, вона терпить надзвичайні страждання по даний час, відчуття самотності, тривожності, гострої несправедливості, вимушені зміни у житті, у зв`язку з чим їй потрібно докладати надзвичайних зусиль для організації свого життя.

Позивач на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір » звільнена від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 09 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 24 ).

04 березня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити з огляду на його безпідставність. ОСОБА_3 покінчила життя самогубством, оскільки страждала на психічні розлади здоров`я. Вина відповідача у заподіянні шкоди ОСОБА_3 відсутня ( а.с. 39 - 49 ).

Позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надавши представництво своїх інтересів адвокату Таргонію В.М.

Представник позивача - адвокат Таргоній В.М. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

Представник відповідача за довіреністю Ігнатьєва В.А. у задоволенні позову просила відмовити з огляду на обставини, що викладені у відзиві на позов. При цьому, акцентувала увагу суду, що потерпіла ОСОБА_3 свідомо допустила настання шкідливого результату.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 01 лютого 2020 року в черговій частині Шишацького відділення поліції ГУНП в Полтавській області зареєстровано повідомлення чергового ЖД станції « Сагайдак » про те, що 01 лютого 2020 року, близько 17 год. 33 хв. поблизу с. Дмитрівка Миргородського району Полтавської області вантажний потяг здійснив наїзд на невідому жінку.

Під час виїзду на місце події встановлено, що 01 лютого 2020 року, близько 17 год. 33 хв. поблизу с. Дмитрівка Миргородського району Полтавської області, вантажний потяг « ВЛ80к675 », який здійснював маршрут « Гребінка - Полтава - Південна » № 1 « А » здійснив наїзд на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого остання загинула на місці.

Згідно з матеріалами розслідування виробничим підрозділом « Полтавська дистанційна колія » регіональна філія « Південна залізниця » АТ « Українська залізниця » встановлено, що відповідно до пояснення локомотивної бригади та розшифрування швидкостемірної стрічки встановлено, що 01 лютого 202 року поїзд 3488 слідував з електровозом ВЛ80к № 675 під управлінням машиніста ОСОБА_4 на дільниці обслуговування « Гребінка - Полтава - Південна ».

Відповідно до інформації АТ « Українська залізниця », локомотив ВЛ80к № 675 перебуває на балансі виробничого підрозділу « Локомотивне депо Куп`янськ » регіональної філії « Південна залізниця » АТ « Укрзалізниця ».

ОСОБА_4 працює у виробничому підрозділі « Локомотивне депо Полтава » регіональної філії « Південна залізниця » АТ « Укрзалізниця » на посаді машиніст електровоза ( а. с. 19 ).

Постановою слідчого СВ Шишацького відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, лейтенанта поліції Півня С.М., кримінальне провадження № 0000038 від 02 лютого 2020 року по факту порушення ОСОБА_4 правил безпеки руху або експлуатації залізничного транспорту, що спричинило смерть ОСОБА_3 , закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення ( а.с. 12 - 13 ).

За даними висновку експерта № 46 від 13 березня 2020 року, причиною смерті ОСОБА_3 стала тупа травма голови, що призвела до виникнення крововиливів у м`які тканини голови, у м`яку мозкову оболонку, перелому кісток черепу та ускладнилась набряком речовини головного мозку ( а.с. 14 - 18 ).

ОСОБА_3 являється матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 1976 року ( а. с. 10 ).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2014 р. при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Під умислом потерпілого потрібно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ч. 2 ст.1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

За інформацією КП « Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради », ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 1996 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебувала ( а. с. 109 ).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом; вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання; суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із характеру, тривалості, обсягу та змісту душевних страждань доньки, яка втратила матір. Втрата близької людини є непоправною, та безсумнівно призводить до суттєвих негативних наслідків, у тому числі, пов`язаних із нормальним життєвим укладом родини, неможливістю повного відновлення попереднього стану.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що наявні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 150 000 грн. 00 коп., завданої загибеллю матері з урахуванням ступеня вини самої потерпілої ОСОБА_3 , яка порушила Правила безпеки громадян на залізничному транспорті України.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави 1 500 грн. 00 коп. судового збору (пропорційно сумі задоволених вимог).

На підставі викладеного, статтями 4, 19, 82, 259, 263 - 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства « Українська залізниця » про відшкодування шкоди, завданої смертю, - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства « Українська залізниця » ( адреса місця знаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю, в розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства « Українська залізниця » ( адреса місця знаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) у дохід держави судовий збір у розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: