ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 684/428/24

Провадження № 22-ц/4820/1906/24

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представника заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 684/428/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Волошиною Іриною Вікторівною, на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2024 року про відмову у відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ілятко Старосинявського району Хмельницької області, зниклим безвісті за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України під час дії воєнного стану.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі, на підставі п 1 ч 1 ст 186 ЦПК України.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошина І.В. подали апеляційну скаргу, вважають ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою. Посилаються, що встановлення факту про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ілятко Старосинявського району Хмельницької області, зниклим безвісті за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України під час дії воєнного стану, потрібно йому для отримання відстрочки від призову, згідно п 4 ч 3 ст 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа, чий син пропав безвісті під час виконання бойового завдання. Згідно переліку документів, що підтверджують право на відстрочку у зв`язку із п 4 ч 3 ст 23 вказаного закону є саме рішення суду про визнання особи зниклою безвісті за особливого періоду. Відмовляючи у відкритті провадження, суд фактично порушив право заявника на судовий захист, яке не може бути обмежено. Крім того, відмовляючи у відкритті провадження, суд не роз`яснив до юрисдикції якого суду віднесено розгляд поданої заяви.

З огляду на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представник адвокат Волошина І.В. просять скасувати ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ілятко Старосинявського району Хмельницької області, зниклим безвісті за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України під час дії воєнного стану.

Вказував, що 07 травня 2024 року його син зник безвісти під час проведення розвідувально пошукових заходів в районі н.п. Веселе Бахмутського району Донецької області, за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР про кримінальне провадження №0000608 за ч.1 ст.115 КК України.

При цьому посилався, що він має намір отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як це передбачено пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції вказав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначено інший, позасудовий, порядок визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, у зв`язку з чим відмовив у відкритті провадження у вказаній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України,однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 просив визнати його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ілятко Старосинявського району Хмельницької області, зниклим безвісті за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України під час дії воєнного стану.

При цьому посилався, що він має намір отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як це передбачено пунктом 4 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

За нормами ст. 22 цього ж Закону порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період

Відповідно до Додатку 5 до даного Порядку «ПЕРЕЛІК

документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану для отримання відстрочки від призову на військову службу мають поряд з іншими документами подати рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Таким чином судом встановлено, що факт, який просить встановити заявник, має юридичне значення і від встановлення даного факту залежить виникнення особистого права заявника на відстрочку від призову на військову службу, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про цивільне право.

При цьому чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту, який би давав заявнику право на відстрочку від призову на військову службу, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник, можливе лише за рішенням суду і не передбачено встановлення даного факту в позасудовому порядку.

При цьому посилання суду першої інстанції на Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», яким на думку суду першої інстанції встановлено позасудовий порядок встановлення таких фактів, є помилковим.

В даному закону не зазначено, що надання особі статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, надає право його батькові чи матері відповідно п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягати призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Також в постанові Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 не зазначено, що надання особі набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин в порядку Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» дає право його батькам не призиватись військову службу під час мобілізації на особливий період.

Навпаки в даній постанові зазначено, що такий факт має бути встановлений лише рішенням суду.

При цьому згідно ч. 4 ст. 3 Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, а тому з огляду на вищевикладене ухвала Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2024 року підлягає скасуванню, як помилкова, постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права, а справа підлягає повернення до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Волошиною Іриною Вікторівною, задовольнити

Ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2024 року скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин направити до Старосинявського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова