Справа № 930/1086/24
Провадження № 22-ц/801/2109/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 рокуСправа № 930/1086/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2024 року, постановлене під головуванням судді Алєксєєнка В. М. в м. Немирів, дата складення повного тексту рішення невідома,

в цивільній справі № 930/1086/24 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу з січня 2018 року по день смерті ОСОБА_3 по ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_3 з 01 січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зава мотивована тим, що будучи знайомими ще зі школи, заявниця з ОСОБА_3 зустрічалася, а з вересня 2016 року почали проживати спільно у м. Вінниці, винаймаючи житло в оренду. Починаючи з 2018 року, у зв`язку з важкою хворобою батька заявниці, остання разом із ОСОБА_3 переїхали проживати у будинок батька по АДРЕСА_1 , щоб належним чином доглядати за ним. Через певний період батько заявниці помер, однак вона разом із ОСОБА_3 так і залишилися проживати у цьому будинку як повноцінна сім`я - вели спільне господарство, спільний побут, мали спільний бюджет.

ОСОБА_2 вказує, що восени 2019 року вона дізналася про вагітність, весь період якої вона перебувала на повному матеріальному забезпеченні ОСОБА_3 , адже вона фізично, будучи вагітною не могла ходити на роботу та забезпечувати матеріально ні себе, ні сім`ю. Після народження дитини заявниця повністю присвятила себе її вихованню, а ОСОБА_3 забезпечував дитину всім необхідним - коляскою, ліжечком, засобами гігієни, ліками, харчуванням тощо. Він взяв всі обов`язки щодо фінансової сторони утримання сім`ї повністю на себе. ОСОБА_3 оплачував комунальні послуги за будинок, купував продукти харчування та давав кошти для інших необхідних засобів для існування для заявниці та спільної дитини. У листопаді 2022 року ОСОБА_3 за контрактом вступив до лав Збройних Сил України. Заробіток ОСОБА_3 був єдиний засіб до існування заявниці та їхньої доньки. 6 грудня 2022 року ОСОБА_3 трагічно загинув внаслідок військових дій від вибухів та осколків, в результаті захисту Батьківщини у війні з російською федерацією.

З урахуванням вказаних обставин заявник просить встановити факт, що має юридичне значення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2024 року заяву задоволено повністю.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без шлюбу з січня 2018 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2020 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факти спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 , знайшли своє підтвердження в судовому засідання, встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення майнових прав після смерті ОСОБА_3 , тому суд заяву ОСОБА_2 задовольнив в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 .

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 вересня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Стадник І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху і надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: для надання доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а також вказавши всіх учасників справи, їх місце проживання чи перебування; надати копії скарги та приєднаних до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду в залі судових засідань Вінницького апеляційного суду на 19 листопада 2024 року о 11:40 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2024 року суддю Міхасішина І. В. замінено на суддю Сопруна В. В .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, необ`єктивним, а також таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи ОСОБА_1 щодо розгляду справи у її відсутність та визнання заяви в повному обсязі. Проте вказана заява від 26.04.2024 заінтересованою особою не подавалась, оскільки вона в той період перебувала за кордоном.

Вважає, що суд першої інстанції встановлюючи факт спільного проживання заявника із ОСОБА_3 та перебування її на утриманні ОСОБА_3 не повно дослідив всі обставини справи.

Доводи особи, яка подала відзив апеляційну скаргу

Сторони не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Заінтересована особа ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кіцула В. І. доводи апеляційної скарги підтримали і просять її задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 та її адвокат Непийвода К. В., а також заінтересована особа Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій

Згідно свідоцтва про смерть (повторно) Серії НОМЕР_1 , виданого Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.12.2022 року, - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки про склад сім`ї № 139/4-3/22, виданої Степанівським старостинським округом № 3 Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 15 грудня 2022 року, - склад сім`ї ОСОБА_2 станом на 01 грудня 2022 року наступний: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_3 (громадянський чоловік).

Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) Серії НОМЕР_2 , виданим Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 березня 2023 року, - ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 .

З довідки № 105/02-3/28/23, виданої Степанівським старостинським округом №3 Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 01 вересня 2023 року слідує, що ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 без шлюбу в період з 2018 р. по 2022 р. за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, народили і виховували разом дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 біля н.п. Білогорівка. Поховання проводила ОСОБА_2 за власні кошти.

Відповідно до довідки № 107/02-3/28/23, виданої Степанівським старостинським округом №3 Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 06 вересня 2023 року, ОСОБА_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 без шлюбу. З моменту народження доньки і до трьох років перебувала в дикретній відпустці по догляду за дитиною, не працювала. Сім 'я була на утриманні ОСОБА_3 . ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 біля н.п. Білогорівка. Поховання 24.12.2022 року здійснювала ОСОБА_2 за власні кошти.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, однак не є вичерпним.

Частинами 1, 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 10.04.2019 року у справі №320/948/18, від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21.

Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 294 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що судами можуть розглядатися заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Між тим, за змістом п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюб з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебування на його утриманні.

Як зазначає заявниця, метою встановлення факту проживання з померлим є виникнення матеріальних прав пов`язаних зі смертю ОСОБА_3 .

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

В апеляційній скарзі й в судовому засіданні скаржник вказує на те, вона заперечує щодо задоволення заяви, хоча в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи ОСОБА_1 щодо розгляду справи у її відсутність та визнання заяви в повному обсязі. Проте вказана заява від 26.04.2024 заінтересованою особою не подавалась, оскільки вона в той період перебувала за кордоном.

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про наявність спору про право на спадкове майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Таким чином, встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу впливає на спадкові права і обов`язки іншої особи, яка має право на прийняття спадщини після смерті останнього, а тому наявний спір про право, у зв`язку з чим заявлені ОСОБА_2 вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та розглянув по суті заяву про встановлення факту за наявності цивільного спору про право.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, не з`ясував думку спадкоємців щодо вимог заяви та чи існує спір про право, унаслідок чого не вірно визначився з видом цивільного судочинства, за яким має розглядатися заявлена вимога.

Відтак, факт про встановлення якого просить ОСОБА_2 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд першої інстанції зробив помилковий висновок про розгляд поданої ОСОБА_2 заяви в порядку окремого провадження.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи, що спір про право було виявлено в процесі апеляційного перегляду, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення поданої заяви без розгляду, при цьому заявниця ОСОБА_2 не позбавлена права подати позов на загальних підставах.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати із залишенням без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

За подання до суду апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1816,80 гривень.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 908,40 гривень в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ч. 6 ст. 294, ст. 367, ст. 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. 377, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , Вороновицька селищна рада Вінницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,40 гривень судового збору сплачено за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун