Справа № 463/6184/19
Провадження № 2-др/463/28/24
20 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань Онишкевича О.І.,
представника позивача: ОСОБА_1 ,
відповідача: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -
позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернувся до суду з позовом, відповідно до якої просив:
встановити сервітут, з метою надання ОСОБА_3 вільного доступу до приміщень: коридор І площею 11,0 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м., коридор 1-7 площею 4,7 кв.м., коридор II площею 10,7 кв.м., що перебувають у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності (згідно договору дарування від 3 грудня 2002 серія ВАВ №829342).
Рішенням Личаківський районний суд м. Львова від 23 лютого 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено;

встановлено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:007:0006, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 : частини земельної ділянки під житловим будинком площею 27 м2 (коридори) з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 1,70; 4,70; 2,85; 2,35; 4,62; 1,01; 0,52; 3,37; 1,83; 4,45; 4,70; частини земельної ділянки для проходу-проїзду до господарських будівель, що належать ОСОБА_2 (гаражу літера Б, сараю літера В, сараю літера Г) площею 35 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 3,0; 12,29; 2,83; 12,07; у користування ОСОБА_3 надати дві земельні ділянки загальною площею 0,0154 га (154 м2) з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: перша ділянка (площею 0,0104 га (104 м2)): 1,35; 5,53; 12,29; 4,74; 8,93; 0,97; 3,27; 4,62; 2,35; 2,85; 4,70; 1,70; 3,97; друга ділянка (площею 0,0050 га (50 м2)) - 5,52; 8,90; 5,69; 8,77 згідно з додатком №2 до висновку експертів №1935-Е від 11серпня 2023 року;

встановлено сервітут, з метою надання ОСОБА_3 вільного доступу до приміщень: коридор І площею 11,0 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м., коридор 1-7 площею 4,7 кв.м., коридор II площею 10,7 кв.м., що перебувають у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності (згідно з договором дарування від 3 грудня 2002 серія ВАВ №829342);

встановлено сервітут, з метою надання ОСОБА_2 вільного доступу для проходу-проїзду до господарських будівель, що їй належать (гаражу літера Б, сараю літера В, сараю літера Г) площею 35 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 3,0; 12,29; 2,83; 12,07;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору; 24088 (двадцять чотири тисячі вісімдесят вісім) гривень 70 (сімдесят) копійок витрат на проведення експертизи; 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2024 року залишено без змін.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 3 вересня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 6000грн.

Ухвалою Верховного Суду складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121900442).

8 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про надання їй в одноосібне користування земельної ділянки загальною площею 154,2 кв.м., в тому числі ділянку площею 104 кв.м. та ділянку площею 50 кв.м. за зазначеними у висновку експертів параметрами.

Подане клопотання мотивує тим, що суд погодився з другим варіантом розподілу земельної ділянки між сторонами, проте у рішенні в резолютивній частині упустив надання в користування їй частини такої площею 154,2 кв.м.

Системою автоматизованого документообігу суду 8 жовтня 2024 року було передано для розгляду раніше визначеному головуючому судді Стрепка Н.Л., клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 17 жовтня 2024 року.

9 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в якому вказала, що у клопотанні про ухвалення додаткового рішення допустила описку розміру земельної ділянки будинковолодіння за висновком експертів, яку просить надати в її користування, а тому просить ухвалити додаткове рішення про надання в її користування земельної ділянки загальною площею 161,8 кв.м. (0,0162 га) двома частинами за параметрами, зазначеними у висновку експертів за другим варіантом розподілу, прийнятого судом.

11 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , в якій просила відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, оскільки позивач ОСОБА_3 звернувся до суду зокрема з позовними вимогами (уточненими в процесі судового розгляду) про встановлення порядку користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:007:0006, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема шляхом надання у користування ОСОБА_3 двох земельних ділянок загальною площею 0,0154 га (154 м2), та рішенням Личаківського районного суду міста Львова, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року, було вирішено надати такі позивачу. Відтак вважає, що відповідач ОСОБА_2 фактично своїм клопотанням про ухвалення додаткового рішення просить суд змінити рішення, незважаючи на те, що вказані ділянки вже надано у користування ОСОБА_3

16 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду пояснення по справі, у яких повідомляє про те, що в Львівському РУП №1 триває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України стосовно здійснення на її думку підроблень правовстановлюючих документів, які дають підстави сумнівам у тому, що позивач набув частину у спільному майні сторін. Також стверджує, що діючи за попередньою змовою з відповідальними працівниками БТІ та ЕО всупереч ч. 4 ст. 357 ЦК України на підставі самочинної добудови до будинку сторін площею 27 кв.м. незаконно було змінено частку сторін в спільному будинковолодінні, розмір добудови-прибудови 27 кв.м. судові експерти застосували до усього будинковолодіння, а відтак на її думку ввели суд в оману. При цьому відповідач просила зупинити виконавче провадження у цій цивільній справ до ухвалення судом додаткового рішення у справі з врахуванням витрат сторін. Водночас, підстав для зупинення провадження в зазначених поясненнях не навела.

В судовому засіданні 17 жовтня 2024 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 в розгляді клопотання було оголошено перерву для надання їй можливості ознайомитись з запереченням.

17 жовтня 2024 року після судового засідання відповідач ОСОБА_2 подала до суду ще одні пояснення щодо введення на її думку суду в оману позивачем.

28 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зупинення виконавчих проваджень, розпочатих за рішенням суду у цій справі.

В судовому засіданні 20 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_2 підтримала подане клопотання про зупинення виконавчих проваджень, а представник позивача ОСОБА_1 щодо вказаного клопотання заперечила.

Ухвалою судового засідання від 20 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення виконавчих проваджень.

Окрім того в судовому засіданні 20 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_2 підтримала подане клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі з мотивів, викладених у такому, просила задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 20 листопада 2024 року щодо клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення заперечила.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

А частиною 2 такої визначено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При цьому відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з частинами 3 4 даної статті Кодексу суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Так, як вже зазначалось судом вище, рішенням Личаківський районний суд м. Львова від 23 лютого 2024 року було повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та встановлено порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:007:0006, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема шляхом надання у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 : частини земельної ділянки під житловим будинком площею 27 м2 (коридори) з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 1,70; 4,70; 2,85; 2,35; 4,62; 1,01; 0,52; 3,37; 1,83; 4,45; 4,70; частини земельної ділянки для проходу-проїзду до господарських будівель, що належать ОСОБА_2 (гаражу літера Б, сараю літера В, сараю літера Г) площею 35 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 3,0; 12,29; 2,83; 12,07; у користування ОСОБА_3 надано дві земельні ділянки загальною площею 0,0154 га (154 м2) з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: перша ділянка (площею 0,0104 га (104 м2)): 1,35; 5,53; 12,29; 4,74; 8,93; 0,97; 3,27; 4,62; 2,35; 2,85; 4,70; 1,70; 3,97; друга ділянка (площею 0,0050 га (50 м2)) - 5,52; 8,90; 5,69; 8,77 згідно з додатком №2 до висновку експертів №1935-Е від 11 серпня 2023 року; а також встановлено сервітут, з метою надання ОСОБА_3 вільного доступу до приміщень: коридор І площею 11,0 кв.м., коридор 1-1 площею 6,4 кв.м., коридор 1-7 площею 4,7 кв.м., коридор II площею 10,7 кв.м., що перебувають у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності (згідно з договором дарування від 3 грудня 2002 серія ВАВ №829342); що відповідало позовним вимогам позивача, заявленим у заяві про уточнення позовних вимог.

Окрім того даним рішенням судом також було встановлено сервітут, з метою надання ОСОБА_2 вільного доступу для проходу-проїзду до господарських будівель, що їй належать (гаражу літера Б, сараю літера В, сараю літера Г) площею 35 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 3,0; 12,29; 2,83; 12,07.

При цьому вказане рішення суд мотивував зокрема тим, що висновком експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №1935_Е від 11 серпня 2023 року (т. 2 а.с. 19-33), складеним судовими експертами Львівського НДІСЕ Горином В.С. та ОСОБА_4 на підставі ухвали суду, було запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою.

Зокрема за другим запропонованим варіантом порядку користування земельною ділянкою (відображеним в додатку №2 до висновку):

у спільне користування двох співвласників пропонувалось надати:

- частину земельної ділянки під житловим будинком площею 27 кв.м. (коридори);

- частину земельної ділянки для проходу-проїзду до господарських будівель, що належать ОСОБА_2 (гаражу літер Б, сараю літер В, сараю літер Г) площею 35 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 3,0; 12,29; 2,83; 12,07;

співвласнику 51/100 частки житлового будинку ОСОБА_2 пропонується надати земельну ділянку загальною площею 161,8 кв.м. (0,0162 га):

- першу земельну ділянку площею 0,0015 га під господарськими будівлями літер Б, В, Г з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 2,83; 4,74; 3,12; 5,07;

- другу земельну ділянку площею 0,0147 га, з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 7,35; 8,90; 5,69; 7,36; 12,21; 0,97; 3,27; 1,01; 0,52; 3,37; 1,83; 4,45; 4,70; 3,97; 1,35;

співвласнику 49/100 частки житлового будинку ОСОБА_3 пропонується надати дві земельні ділянки загальною площею 154,2 кв.м. (0,0154 га):

- першу земельну ділянку площею 0,0104 га з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 5,53; 1,35; 3,97; 1,70; 4,70; 2,85; 2,35; 4,62; 3,27; 0,97; 8,93; 4,74; 12,29;

- другу земельну ділянку площею 0,0050 кв.м. з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 5,52; 8,77; 5,89; 8,90.

За даним варіантом для в`їзду та входу на земельну ділянку № НОМЕР_1 , що виділяється в користування співвласнику 49/100 житлового будинку ОСОБА_3 , необхідно влаштувати заїзд з боку вул. На Копані.

Оцінюючи запропоновані варіанти порядку користування земельною ділянкою суд звернув увагу на те, що обидва з запропонованих експертами варіантів користування земельною ділянкою передбачали встановлення земельного сервітуту, а саме з пункту 2 висновку експертів вбачалось, що встановити порядок користування земельною ділянкою без встановлення двох сервітутів для ОСОБА_3 для доступу до приміщень, що йому належать, та ОСОБА_5 для доступу до належного їй гаража, неможливо. З врахуванням того, що нормальне використання сторонами у справі свого майна неможливе без застосування обтяження земельної ділянки сервітутами, а тому такий на думку суду можливо було встановити при визначені другого варіанту поділу земельної ділянки для сторін у справі, оскільки завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а без встановлення сервітутів не можливо ефективно захистити права сторін, що в подальшому може породжувати існування нових спорів з приводу земельної ділянки, яка є предметом розгляду в даній справі.

При цьому за результатами розгляду справи суд вважав за доцільне обрати варіант два поділу земельної ділянки, який передбачає можливість сторін безперешкодно обслуговувати належне їм нерухоме майно та користуватися господарськими спорудами з дотриманням прав усіх співвласників, а відтак забезпечує розумний баланс інтересів сторін. Вказав, що зазначений варіант поділу земельної ділянки враховує всі інтереси сторін, є справедливим з огляду на обставини та відносини, що склались між сторонами, є пропорційним до їхніх часток у будинку, тому найбільш ефективно сприяє захисту прав та інтересів сторін. Під час розгляду справи судом першої інстанції не було встановлено обставини, які б свідчили про порушення прав відповідача у зв`язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою, і таких відповідачем не наведено. При прийнятті цього рішення суд врахував, що вказаний вище варіант експертизи не завдає шкоди раціональному використанню земельної ділянки, не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння, враховуючи проходи до будинку, споруд та на вулицю. Також вказаний варіант не має істотних зламів у лінії розташування межі та є найбільш оптимальним для всіх співвласників будинковолодіння.

З постанови Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року, якою залишено без змін вказане вище рішення суду у даній справі, вбачаться, що свою апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивувала зокрема тим, що в мотивувальній частині рішення суд на її думку упустив належну оцінку доказу набуття сторонами у власність за договорами дарування відповідачем 14/25, а позивачем 11/25 часток будинковолодіння, що позивач в 2013 році зробив самочинну прибудову з влаштуванням окремого входу в будинку, що така добудова за поверховим планом півпідвалу становить 26м2 зроблена без згоди відповідача з порушенням протипожежних розривів до гаража відповідача, не узаконена в установленому порядку без декларації про початок та без декларації про закінчення робіт по такій добудові та, що така добудова в силу вимог ч.2 ст. 367 ЦК України є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток у праві спільної часткової власності сторін. Зазначала, що самоуправне збільшення коригуванням частки позивача в будинковолодінні до 49% призвело до незаконної дії реєстратора, який 28.02.2019 року вніс до державного реєстру речових прав на це нерухоме майно відповідні зміни часток в будинковолодінні. А висновок судової земельно-технічної експертизи про поділ земельної ділянки будинковолодіння між сторонами ґрунтується на зазначених вище правопорушеннях, а відтак призвів до ухвалення судом неправомірного рішення.

Аналогічні посилання містяться також і в письмових поясненнях, поданих відповідачем до суду у зв`язку з поданням нею клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі, а відтак оцінку таким аргументам вже надано апеляційним судом.

При цьому апеляційний суд звернув увагу на те, що вирішуючи спір суд першої інстанції вважав за доцільне обрати варіант два поділу земельної ділянки, який передбачає можливість сторін безперешкодно обслуговувати належне їм нерухоме майно та користуватися господарськими спорудами з дотриманням прав усіх співвласників, а відтак забезпечує розумний баланс інтересів сторін. Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції.

А доводи апелянта ОСОБА_2 щодо того, що висновок судової земельно-технічної експертизи про поділ земельної ділянки будинковолодіння між сторонами ґрунтується на незаконному збільшенню за позивачем частки в будинковолодінні до 49% колегія суддів вважала необґрунтованими, оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачалось, що ОСОБА_3 належить на праві власності 49/100 житлового будинку загальною площею 220,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак апеляційний суд прийшов до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення.

З наведеного вище вбачається, що рішенням Личаківський районний суд м. Львова від 23 лютого 2024 року було ухвалено рішення стосовно всіх позовних вимог позивача ОСОБА_3 , а відповідач в ході розгляду справи зустрічного позову не подавала, а відтак не заявляла жодних позовних вимог.

Водночас, суд погоджується з тим, що другим варіантом порядку користування земельною ділянкою, який було обрано судом, передбачалось в тому числі надання співвласнику 51/100 частки житлового будинку ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 161,8 кв.м. (0,0162 га): першу земельну ділянку площею 0,0015 га під господарськими будівлями літер Б, В, Г з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 2,83; 4,74; 3,12; 5,07; другу земельну ділянку площею 0,0147 га, з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 7,35; 8,90; 5,69; 7,36; 12,21; 0,97; 3,27; 1,01; 0,52; 3,37; 1,83; 4,45; 4,70; 3,97; 1,35; однак рішенням суду не було передано таку їй в користування, оскільки такої позовної вимоги не заявлялось.

При цьому приходячи до висновку про необхідність встановлення сервітуту в тому числі і відповідачу суд посилався на те, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а без встановлення сервітутів не можливо ефективно захистити права сторін, що в подальшому може породжувати існування нових спорів з приводу земельної ділянки, яка є предметом розгляду в даній справі. Вказаного висновку суду апеляційним судом не спростовано.

Слід зауважити, що Верховний Суд в постанові від 31 жовтня 2024 року у справі №463/3730/18 вказує, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Задоволення судом позовної вимоги має з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права) дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач. Коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, оскільки ненадання відповідачу у користування земельних ділянок, визначних обраним судом другим варіантом поділу земельної ділянки за висновком експертів, може породити подальше існування спору між сторонами щодо користування їх спільною земельною ділянкою, а тому з метою ефективного захисту оспорюваних прав сторін, усунення стану невизначеності у їх відносинах, та ухвалення у справі остаточного рішення, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та ухвалити додаткове рішення, яким при встановленні порядку користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:007:0006, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передати також в користування відповідача ОСОБА_2 земельні ділянки загальною площею 161,8 кв.м. (0,0162 га) згідно з розмірами та параметрами, вказаними у висновку.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 270, 353-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

клопотання відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення, яким доповнити встановлений рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2024 року порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:007:0006, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання у користування ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 161,8 кв.м. (0,0162 га): першої земельної ділянки площею 0,0015 га під господарськими будівлями літер Б, В, Г з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 2,83; 4,74; 3,12; 5,07; другої земельної ділянки площею 0,0147 га, з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 7,35; 8,90; 5,69; 7,36; 12,21; 0,97; 3,27; 1,01; 0,52; 3,37; 1,83; 4,45; 4,70; 3,97; 1,35.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Стрепко Н.Л