Справа №705/1114/24
2/705/1262/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

секретар судового засідання Бурлака А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Банара Валерія Васильовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту сумісного проживання за однією адресою та перебування на утриманні померлого годувальника,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Банар В.В. звернувся до суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту сумісного проживання за однією адресою та перебування на утриманні померлого годувальника.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.09.2023 року заявниця звернулася до Управління пенсійного забезпечення головного управління, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перерахунок «перехід на інший вид пенсії», а саме: переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника.

Рішенням № 18 від 29.09.2023 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що в переліку представлених заявницею документів відсутні дані про місце проживання за однією адресою та перебування позивачки на утриманні померлого годувальника на день його смерті (30.07.2023).

Також їй було роз`яснено, що в зв`язку з тим, що в наданих нею документах відсутня довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого або рішення суду про перебування на утриманні, тому підстава для призначення їй пенсії в разі втрати годувальника відсутня.

06.11.2023 року позивачка звернулася до Уманського міськрайонного суду з заявою

окремого провадження про встановлення факту проживання за однією адресою та факту перебування на утриманні спадкодавця.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 15.11.23 року у справі №705/6040/23 позивачці було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що встановлення факту проживання заявниці із ОСОБА_2 , зважаючи на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, повинно розглядатись в порядку позовного провадження із залученням інших спадкоємців (у випадку їх наявності), щоб не обмежувати останніх у праві на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, позивачка вимушена звернутися до суду в порядку позовного провадження та просить суд: встановити факт постійного проживання за однією адресою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні 03.07.2024 позивач та її представник підтримали вимоги позовної заяви та просили їх задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон 1058) та інших нормативно-правових актів. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено пенсію по віку відповідно до ст. 26 Закону 1058 з 08.10.2009. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області із заявою (встановленого взірця) від 26.09.2023 щодо перерахунку пенсії (перехід на інший вид пенсії), а саме: переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, до якої долучено пакет документів, не працює. З 1 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України під час опрацювання заяв на призначення та перерахунок пенсій застосовують принцип екстериторіальності, який передбачений постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961. Розглянувши заяву позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, в порядку екстериторіальності, було прийнято рішення від 29.09.2023, яким відмовлено у перерахунку пенсії - перехід на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону 1058, про що повідомлено заявника. Відповідно до ст. 9 Закону 1058, призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку із втратою годувальника. Порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначено Законом України 1058. Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються особами згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивач додала свідоцтво про шлюб згідно якого відомо, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09.06.2018 року. Додала свідоцтво про смерть, згідно якого відомо, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Додала трудову книжку ОСОБА_2 від 04.08.1965. ОСОБА_2 отримував пенсію по віку відповідно до Закону 1058. ОСОБА_2 згідно паспорта місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 з 06.07.2012. ОСОБА_1 згідно паспорта зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 06.05.1987, а згідно витягу з реєстру Уманської територіальної громади - м. Умань, пров. Волошковий, буд.3 з 06.05.1987. Отже, із врахуванням вищезазначеного, за результатами розгляду Головним управлінням в переліку представлених ОСОБА_1 документів відсутні дані про місце постійного проживання за однією адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер, та перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого годувальника на день його смерті (30.07.2023), інших документів не надано. Враховуючи зазначене, Головне управління повідомляє, що відсутні підстави для переведення позивача на пенсію у разі втрати годувальника. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю, справу розглядати без участі представника управління.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право безперешкодного звернення людини до суду за захистом своїх прав гарантується також статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» суд зазначив, що частина 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France, 04/12/1995, Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, врегульовано у главі 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 15.11.23 року у справі №705/6040/23 позивачці було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що встановлення факту проживання заявниці із ОСОБА_2 , зважаючи на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, повинно розглядатись в порядку позовного провадження із залученням інших спадкоємців (у випадку їх наявності), щоб не обмежувати останніх у праві на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач скористалася своїм правом на звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні чоловіка та надала про це докази.

Метою встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні чоловіка є реалізація її права на переведення з одного виду пенсії на інший, а саме перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою ПФУ №22-1 від 25.11.2005 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, подаються, зокрема довідка про склад сім`ї померлого годувальника, документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У своїй заяві позивач зазначає, що їй було відмовлено у переході на пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона не надала доказів спільного проживання з померлим годувальником.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 09.06.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 23.10.2023 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.05.1987.

Згідно паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , останній був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, виданої головою квартального комітету, № 3070 від 23.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , а разом з нею проживав до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік ОСОБА_2 .

Факт сумісного проживання за однією адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується і показами свідків.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала суду, що із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були сусідами близько 7 років, знає їх, вони всі ці роки і жили разом. Вони вели спільне господарство, ремонтували будинок. ОСОБА_2 помер в м.Умані, позивач його доглядала до останнього.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 це сусіди. Він може підтвердити, що вони проживали спільно, вели спільне господарство, працювали разом біля дому, ходили завжди разом. Вони спілкувалися по сусідські.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті чоловіка позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак рішенням № 18 від 29.09.2023 їй було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про спільне проживання з померлим годувальником.

Згідно довідки про доходи № 391701 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області, розмір пенсії за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 складає 28328,85 грн.

Згідно довідки Головного управління ПФУ в м. Києві від 18.06.2024, ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, розмір пенсії за період з лютого 2023 року по липень 2023 року складав 91115,16 грн.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні суд враховує, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює право членів сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Вказаний спеціальний закон не пов`язує таке право особи із фактом наявності та розміром отримуваної ними пенсії.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20), який в своїй постанові від 13.01.2021 за результатами розгляду касаційної скарги по справі з аналогічними правовідносинами зазначив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для призначення пенсії по втраті годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17.

Судом встановлено, що позивач перебувала впродовж тривалого проміжку часу на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , у позивача відсутні будь-які інші джерела доходу, позивач досягла пенсійного віку. Вказані обставини дають цілком обґрунтовані підстави розцінювати матеріальну допомогу чоловіка як основне і постійне джерело засобів для існування позивача.

Відтак, враховуючи, що встановлення даного факту має для позивача юридичне значення та позивач не може в інший спосіб реалізувати свої права, оскільки на даний час позбавлена можливості в позасудовому порядку встановити факт перебування на утриманні чоловіка, приймаючи до уваги, що позивач з померлим перебувала в шлюбі та фактично сумісно з ним проживала, а також що дохід померлого в вигляді його пенсії за віком дійсно був основним і постійним джерелом засобів для існування заявника незалежно від її інших доходів, суд приходить до висновку, що факт перебування заявника на утриманні померлого годувальника підтверджено належними та допустимими доказами, а тому заяву про встановлення факту сумісного проживання за однією адресою та перебування на утриманні слід повністю задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 81, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Банара Валерія Васильовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту сумісного проживання за однією адресою та перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання за однією адресою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.С. Годік