К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Київ

справа № 376/77/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/12234/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Білоцерківської окружної прокуратури Чмихала Ігоря Володимировича на ухвалу Сквирського районного суду Київської області у складі судді Віговського С.І. від 25 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

Позов обґрунтовано тим, що у листопаді 2021 року між сторонами було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлової будівлі літ. "К" (телятник), що розташований по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1358 га, кадастровий номер :02:021:0020, земельної ділянки площею 0, 0700 га, кадастровий номер :02:021:0018, які знаходяться в селі Шкарівка, Білоцерківський район Київської області.

Кошти були передані відповідачам в повному обсязі, однак протягом тридцяти днів договір не було нотаріально посвідчено.

Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; визнати з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по частці за кожним, право власності на нежитлову будівлю літ. "К" (телятник), площею 585,30 кв.м, що розташований по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по частині за кожним право власності на земельну ділянку площею 0,1358 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:021:0020, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 978057; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по частині за кожним право власності на земельну ділянку площею 0,0700 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:021:0018, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 978056, що належить ОСОБА_4 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за якою: визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по частині за кожним, право власності на нежитлову будівлю, літ. "К" (телятник), що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 585,30 кв.м.; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по частині за кожним, право власності на земельну ділянку площею 0,1358 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:021:0020, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД № 978057, що належить ОСОБА_3 ; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по частині за кожним, право власності на земельну ділянку, площею 0,0700 га., яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:021:0018, призначена для обслуговування і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 978056, що належить ОСОБА_4 . Провадження у справі закрито.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальненні доводи

У поданій апеляційній скарзі виконуючий обов`язки керівника Білоцерківської окружної прокуратури Чмихала І.В. в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і увалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що згідно відповідей ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області другий примірник державних актів на спірні земельні ділянки серії

ЯД № 978057 від 15 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_3 , серії ЯД № 978056 від 15 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_4 відсутні, записи про реєстрацію вказаних актів відсутні. Більше того, державний акт серії ЯД № 978056 від 15 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_4 виданий на земельну ділянку з кадастровим номером :02:021:0349, а не на спірну земельну ділянку :02:021:0020. Вказане свідчить, що наведені державні акти є підробленими, а земля комунальної власності, яка належала Білоцерківській міській раді, вибула у приватну власність незаконно.

Також звертає увагу, що позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до позовної заяви не було долучено копії чи оригінал письмового договору купівлі-продажу спірних земельних ділянок, який вони просили визнати дійсним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Сторони не скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Прокурор Холоденко А.С. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник Білоцерківської міської ради - Голуб В.О. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 978056 від 15 вересня 2009 року, виданого на підставі рішення Шкарівської сільської ради № 29 сесії 4 скликання № 29-451 від 22 березня 2006 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0, 0700 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:021:0018, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку (а.с. 24-25).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 978057 від 15 вересня 2009 року, виданого на підставі рішення Шкарівської сільської ради № 29 сесії 4 скликання № 29-451 від 22 березня 2006 року, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 0,1358 га, яка розташована в селі Шкарівка, Білоцерківського району, Київської області, кадастровий номер :02:021:0020, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку (а.с. 26-27).

Згідно відповідей Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 8 січня 2024 року другий примірник державних актів на спірні земельні ділянки серії ЯД № 978057 від 15 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_3 , серії

ЯД № 978056 від 15 вересня 2009 року на ім`я ОСОБА_4 відсутні, записи про реєстрацію вказаних актів відсутні. Відповідно до проекту формування територій і встановлення меж Шкарівської сільської ради, спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту (а.с. 83-86).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, з вищевикладеного вбачається, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням передбаченого статтею 6 Конвенції права на справедливий суд.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційна скарга виконуючого обов`язки керівника Білоцерківської окружної прокуратури Чмихала І.В. в інтересах держави в особі

Білоцерківської міської ради мотивована тим, що в матеріалах справи відсутній договір, які сторони просили визнати дійсним, спірні земельні ділянки не належали відповідачам та незаконно вибули з власності Білоцерківської міської ради.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі зазначали, що у листопаді 2021 року між сторонами було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна: нежитлової будівлі літ. "К" (телятник), що розташований по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1358 га, кадастровий номер :02:021:0020, земельної ділянки площею 0, 0700 га, кадастровий номер :02:021:0018, які знаходяться в селі Шкарівка, Білоцерківський район Київської області.

Однак, на підтвердження вищевикладеного, до позову взагалі не було додано доказів існування такої угоди.

Затверджуючи мирову угоду, яка була подана одразу після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не перевірив обставини справи, зокрема вимоги статті 207 ЦПК України.

З наданих відповідей Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 8 січня 2024 року слідує, що державні акти на спірні земельні ділянки, записи про реєстрацію відсутні, а земельні ділянки знаходяться поза межами населеного пункту.

Згідно наявних в матеріалах справи копій державних актів на землю, спірні земельні ділянки передані у власність відповідачів на підставі рішення Шкарівської сільської ради № 29 сесії 4 скликання № 29-451 від 22 березня 2006 року, однак, згідно копії цього рішення, питання щодо передачі відповідачам спірних земельних ділянок не приймалося (а.с.118-153).

Частиною 1 статі 116 ЗК України, яка діяла на час виникнення правовідносин, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статі 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, ухвалення судового рішення щодо визнання права власності на спірне нерухоме майно у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції не перевірив правовий статус спірного майна, не з`ясував коло учасників справи, які повинні брати участь у її розгляді, не дослідив докази, які є підставою позовних вимог, та ухвалив

судове рішення, яке стосується зміни власника нерухомого майна та впливає на його права та обов`язки.

Ураховуючи наведене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки керівника Білоцерківської окружної прокуратури Чмихала Ігоря Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 25 січня 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: