справа № 388/2359/23
провадження № 2/388/76/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

секретар судового засідання Лященко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача ДП «ЦСЕНСМ», в якому (позові) просив:

- стягнути з ДП «ЦСЕНСМ» на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 190564,22 грн.;

- стягнути з ДП «ЦСЕНСМ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він до 01.08.2021 перебував у трудових відносинах з ДП «ЦСЕНСМ» в особі його відокремленого підрозділу КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ». З 01.08.2021 його було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідачем була йому нарахована, але не виплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпусту та вихідна допомога у розмірі середньомісячної заробітної плати, станом на 01.08.2021 у розмірі 35848,21 грн., які залишились не виплаченими після його звільнення. Рішенням суду з відповідача на його користь було стягнено нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату та належні суми при звільненні за період роботи з 16.05.2021 по 01.08.2021 у розмірі 35848,21 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2021 по 16.12.2021 включно у розмірі 36822,17 грн. Після постановлення зазначеного рішення розрахунок з ним не проведено, а тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня ухвалення судового рішення і до нового звернення до суду, що дорівнює 502 робочі дні у розмірі 190564,22 грн.

Ухвалою від 01.12.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили.

Ухвалою від 22.05.2024 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, - у судове засідання не з`явився, участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «ЦСЕНСМ» в особі його відокремленого підрозділу КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ».

Наказом КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» від 30.07.2021 № 27-к ОСОБА_1 було звільнено з посади механіка з 01.08.2021 у зв`язку із скороченням чисельності та штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до довідки про заборгованість заробітної плати КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» № б/н від 01.08.2021 заборгованість із заробітної плати за період роботи з 16.05.2021 по 01.08.2021 перед ОСОБА_1 станом на 01.08.2021 становить 35848,21 грн., з яких: оклад - 13690,13 грн., доплата - 5321,24 грн., компенсація за відпустку - 9567,95 грн., вихідна допомога при скорочені - 7022,20 грн., індексація зарплати - 246,69 грн.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» № б/н від 01.08.2021 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 379,61 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2021 (справа № 388/1543/21, провадження № 2/388/569/2021), яке набрало законної сили, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «ЦСЕНСМ», КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, належних сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Стягнуто з ДП «ЦСЕНСМ» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату та належні суми при звільненні за період роботи з 16.05.2021 по 01.08.2021 у розмірі 35848,21 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2021 по 16.12.2021 включно у розмірі 36822,17 грн.

Зазначені вище встановлені судом обставини справи сторонами не заперечуються.

При цьому слід відзначити, що відповідно до умов ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідачем не повідомлено суду та не надано доказів на підтвердження проведення повного чи часткового розрахунку з позивачем по заробітній платі, належній останньому при звільнені.

Таким чином, станом на час звернення до суду, як і на час постановлення даного рішення відповідач має невиконаний обов`язок перед позивачем по сплаті нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати та належні суми при звільненні у розмірі 35848,21 грн., і така затримка виплати зазначених сум сталася з вини роботодавця - ДП «ЦСЕНСМ».

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 379,61 грн., що також підтверджується довідкою про середню заробітну плату КІРОВОГРАДСЬКОЇ ФІЛІЇ ДП «ЦСЕНСМ» № б/н від 01.08.2021.

З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.

Згідно з положеннями ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Окрім зазначеного судом відзначається, що згідно з правовим висновком Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (Постанова Верховного Суду України від 03.07.2013 у справі № 6-60цс133), - відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Здійснення розрахунків середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, з наступними змінами (далі - Порядок).

Так, абз. 3 п. 2 Порядку встановлено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За змістом абз. 2 п. 3 Порядку суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

За встановлених судом обставин справи, враховуючи, що строк затримки виплати належних ОСОБА_1 при звільненні сум не охоплений рішенням суду від 16.12.2021 - з 17.12.2021, не проведення розрахунку на день звернення позивача до суду - 23.11.2023 включно, - становить - 502 дні (з урахуванням ч. 6 ст. 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового часу», яким зупинена дія ст. 73 КЗпП України щодо визначення святкових і неробочих днів), що з урахуванням розміру його середньоденної заробітної плата - 379,61 грн. свідчить про те, що розмір середнього заробітку останнього за вказаний період становить 190564,22 грн.

Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України наведених у п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 13.10.2020 у справі № 712/9213/18, визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку є обов`язком роботодавця та працівника.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги, нарахування, але не виплату позивачу при звільненні відповідачем з його вини заробітної плати з урахуванням доплат та компенсацій у розмірі 35848,21 грн. (без вирахування сум податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів), з урахуванням рішення суду від 16.12.2021 (справа № 388/1543/21, провадження № 2/388/569/2021) та не проведення відповідачем розрахунку з позивачем після її звільнення та ухвалення зазначеного рішення - з 17.12.2021 по день звернення позивача до суду - 23.11.2023 включно, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведених вище розрахунків суду, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1905,65 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 281-284, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, - задовольнити.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.12.2021 по 23.11.2023 включно у розмірі 190564 (сто дев`яносто тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 22 коп.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1905 (одна тисяча дев`ятсот п`ять) грн. 65 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено у силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач - ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ НАСІННЯ І САДИВНОГО МАТЕРІАЛУ», місцезнаходження: вул. Ямська буд. 32, м. Київ, 03038, .

Суддя О.А. Кнуров