Справа № 686/6107/24
Провадження № 2/686/2966/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024

м. Хмельницький Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі Лоб І.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

1. Стислий виклад позицій учасників справи

У лютому 2024 року акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 з вказаним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.11.2018 року ОСОБА_1 уклав із АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631059545. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник в свою чергу зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту позичальнику.

Позичальник за договором своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої становить 284 396.73 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну перейменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк».

З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте дана вимога залишилась відповідачем без реагування. Відповідач допустив заборгованість за кредитом в розмірі 284 396.73 грн. Просить стягнути заборгованість та судові витрати.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі відповідно до змісту позовної заяви, порядок заочного розгляду справи зрозумілий і він проти нього не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, повідомлений пр. час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку.

Його представник заявленого позову не визнав, покликається на те, що позивачем не надано будь-якого первинного документу, котрий би належним чином підтвердив факт отримання відповідачем грошових коштів, тому заявлений розмір заборгованості в розмірі 284 396.73 грн. є необґрунтованим.

При цьому зауважує, що сума коштів внесена відповідачем на погашення заборгованості по тілу кредиту значно перевищує суму витрачених кредитних коштів позичальником. Загальна сума оплат внесених відповідачем згідно випискою по особовому рахунку становить 383 200,00 грн.

Покликається на те, що відповідач з 10.03.2023 року є військовослужбовцем з 10.05.2023 року, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, він звільняється від нарахування процентів за користування кредитними коштами. Просить у задоволенні позову відмовити.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2024 витребувано докази в порядку статті 12 ЦПК України.

27.09.2024 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

27 листопада 2018 року акціонерним товариством «Альфа банк» та ОСОБА_1 була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на підставі поданої анкети-заяви позичальником та паспорта споживчого кредиту підписаного позичальником ОСОБА_1

В межах оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631059545 від 27.11.2018 року позичальнику випущено кредитну картку, терміном дії до 31.12.2022.

Згідно умов кредитування позичальнику був встановлений ліміт кредиту в сумі 192 960.38 грн. із сплатою процентів за договором в розмірі 39.99 % річних, строк кредитування визначений 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. (розділ 3 паспорту споживчого кредиту).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року .

Своїм підписом оферти про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» відповідач ОСОБА_1 . підтвердив укладення договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, що викладені в публічній пропозиції.

Порядок повернення кредиту був погоджений шляхом внесення щомісячних платежів не менших ніж сума обов`язкового мінімального платежу у розмірі 5% від суми заборгованості (п. 5 паспорту споживчого кредиту).

Згідно паспорту споживчого кредиту сума щомісячного платежу становить 958 грн., орієнтовна реальна річних 68.79 % в рік.

Відповідно до умов договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та умовах, визначених договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав та надав останньому доступ до відновлювальної кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом. В свою чергу, на думку відповідача відповідач своїх зобов`язань перед позивачем не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором № 631059545 станом на 17.07.2023 у розмірі 284 396.73 грн.

Як убачається із розрахунку заборгованості за цим кредитним договором відсотки за користування кредитом нараховувались до 17.07.2023 та списувались банком впродовж до 27.06.2023.

З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника 25.01.2024 року банком направлено вимогу щодо виконання договірних зобов`язань у сумі 284 396.73 грн., проте дану вимогу залишено відповідачем без реагування, а утворена заборгованість залишилась непогашена.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов усіх частин кредитного договору, який оформлений сторонами в письмовій формі та підписаний власноручним підписом позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із досліджених судом доказів встановлено, що відповідач підписав договір із позивачем та користувався кредитними коштами, що підтверджується офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 27.11.2018 року, анкетою-заявою ОСОБА_1 про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» від 27.11.2018 року та паспортом споживчого кредиту, а також розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором та випискою по рахунку відповідача.

З врахуванням того, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем військових частини згідно наданих довідок та відповідно до Закону України «Про соціальний захист військо службовців та членів їх сімей» та матиме пільгу стосовно звільнення його від сплати відсотків за кредитним договором представник позивача не надав доказів щодо розмежування заборгованості за осиним боргом та нарахованими відсотками, а суд відповідно таких не здобув.

Окрім того, на вимогу суду про забезпечення доказів, як-то платіжної інструкції чи іншого платіжного документу про розмір наданих кредитних коштів позичальнику та дату їх зарахування на платіжну картку позичальника позивач не надав та вимоги ухвали про забезпечення доказів не виконав.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

За загальним правилом, належними та допустимими доказами на підтвердження обставини видачі кредитних коштів позичальнику є первинні бухгалтерські документи про видачу готівки або перерахування коштів.

Водночас у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц (провадження № 61-2247св18), від 30 червня 2020 року в справі № 554/12083/15 (провадження № 61-2049св19) та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) суд касаційної інстанції також виходив із того, що виписки із банківських рахунків можуть бути належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

У вказаній справі, за змістом паспорту кредиту останній надається «безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) на строк визначений договором.

Тому позивач як кредитор та особа, яка вимагає повернення кредитних коштів, повинен був надати докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (їх розмір).

Натомість до позовної заяви кредитор додав наступні документи:

- копію кредитного договору з додатками;

- копія паспорту кредиту;

- розрахунок заборгованості за кредитним договором;

Вказані документи підтверджують лише умови кредитування, але вони не є належними та допустимим доказами щодо виконання кредитором обов`язку з надання кредитних коштів шляхом їх перерахування на рахунок ОСОБА_1 за вказаним договором.

Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських та платіжних документів, а також доказів щодо наявності у відповідача на момент пред`явлення позову непогашеної (не списаної) заборгованості перед кредитором.

Суд наголошує, що позивач як учасник судового процесу несе ризики, пов`язані з реалізацією або не реалізацією наданих йому процесуальних прав та обов`язків.

Позивач розпорядився наданими йому процесуальними правами на власний розсуд шляхом надання тих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, які він уважав за потрібне.

Суд наголошує, що справа перебуває у провадженні суду з березня 2024 року, а отже у позивача (який є професійним учасником ринку фінансових послуг), у випадку добросовісного користування своїми процесуальними правами, було достатньо часу для того, щоб подати всі докази у справі, проте він, користуючись своїми правами на власний розсуд, необхідних доказів, в т.ч. тих, що мають виключне значення для розгляду даної справи протягом всього цього часу до суду не подав та про те, що такі докази з об`єктивних причин не можуть бути подані у встановлений законом строк, - суд не повідомляв, з клопотанням про витребування доказів до суду не звертався, у судовому засіданні проведеного в режимі відео конференції представник позивача з чого складається розмір заборгованості пояснити не зміг. З огляду на такі обставини суд вирішив спір за наявними матеріалами справи та за наведених обставин відповідач позбавлений можливості захищатися від пред`явленого позову, зокрема перевірити суму нарахування, такої можливості позбавлений і суд, тому слід відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судовий збір покладається на сторону, яка його понесла та стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280, 281 ЦПК України, ст.ст.3,207,509,526,626,628,633,634,638,1046,1049,1054 ЦК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №531059545 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 07 жовтня 2024 року.

Позивач: акціонерне товариство «Сенс Банк», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Суддя: