справа № 1502/2325/2012
УХВАЛА

08 липня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Череватої В.І.,

при секретарі судового засідання Деде К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни, стягувач ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Арцизького районного суду Одеської області знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни, стягувач ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та просить визнати постанову заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни від 23.04.2021 року про накладення арешту на все належне ОСОБА_1 майно незаконною та скасувати. Зобов`язати посадових осіб Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати дії, вчинені посадовими особами Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у рамках виконавчого провадження № 36931820 в період часу з 24.07.2013 р. по 20.05.2022 р. незаконними та зобов`язати останніх скасувати всі винесені постанови у рамках виконавчого провадження № 36931820 в період часу з 24.07.2013 р. по 20.05.2022 р.

В обґрунтування зазначеної скарги заявник зазначає, що в Арцизькому районному відділі державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №36931820 з примусового виконання виконавчого листа № 1502/2325/2012 від 03.12.2012 року виданого Арцизьким районним судом Одеської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 642659,00 грн.

Як стверджує ОСОБА_1 , він 18.06.2024 року, ознайомився у відділі виконавчої служби з матеріалами вказаного виконавчого провадження. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження він дізнався, що згідно постанови заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни від 23.04.2021 року було накладено арешт на майно, що належить боржнику: все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Як видно з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (яка знаходиться в матеріалах виконавчого провадження та копію якої надаю), 23.04.2021 року ОСОБА_3 , Арцизький районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження - арешт нерухомого майна, а саме: житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Дії заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Л.В. щодо винесення постанови 23.04.2021 року, якою було накладено арешт на все належне йому майно, а також, накладення арешту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 вважає незаконними враховуючи, що у межах виконавчого провадження №36931820 з нього стягується сума боргу 642659,00 грн. Відтак, накладення арешту на все належне йому майно без обмеження сумою боргу є незаконним та безпідставним.

Крім того, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено на користь третьої особи 24.06.2016 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 4896, виданий 24.06.2016 видавник: Ковальчук С.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30205036 від 24.06.2016 20:29:57 приватного нотаріуса Ковальчук С.П., Київський міський нотаріальний округ, вказаний житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_4 . Отже, з 2016 року ОСОБА_1 не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власником цього будинку є третя особа ОСОБА_4 , яка не має відношення до виконавчого провадження.

Як вбачається з копії виконавчого провадження № 36931820, наданого до суду Арцизьким відділом державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), державним виконавцем Косенко Л.В. 29.04.2021 р. було складено АКТ державного виконавця, в якому зазначено, що в ході бесіди з боржником встановлено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 , належить іншій особі на праві приватної власності.

Також, ОСОБА_1 просить суд визнати дії, вчинені посадовими особами Арцизького відділу державної виконавчої служби у Белградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у рамках виконавчого провадження № 36931820 в період часу з 24.07.2013 року по 20.05.2022 року незаконними. Зобов`язати посадових осіб Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати всі винесені постанови у рамках виконавчого провадження №36931820 в період часу з 24.07.2013 року по 20.05.2022 року, оскільки у зазначений період було втрачено виконавче провадження та виконавчий лист до отримання дублікату виконавчого листа.

До суду від скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд скарги у його відсутность, просив суд скаргу задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки в суд не повідомив, клопотання про розгляд скарги за його відсутності або про відкладення розгляду скарги до суду не подавав.

Представник Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, звернувся до суд з заявою про розгляд справи у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, дослідивши та оцінивши надані учасниками справи письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування на всій території України у випадках, установлених міжнародними договорами, згода та обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» (зі змінами, внесеними згідно із Законами України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»(ч.1ст.5Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи зміст наведених норм, суд зазначає, що розглядаючи скаргу на бездіяльність приватного виконавця щодо її правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 26 вересня 2012 року, з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, було накладено арешт на нерухоме майно буд. АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 03 грудня 2012 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 6394400, 00 грн.

Постановою від 07 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області Івановим Р.В. було відкрито виконавче провадження № 36931820 з примусового виконання виконавчого листа № 1502/2325/2012 виданий 03.12.2012 р.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 25 лютого 2016 року були скасовані вжиті заходи забезпечення позову, накладені на підставі ухвали Арцизького районного суду Одеської області від 26 вересня 2012 року на буд. АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою від 23 квітня 2021 року заступником начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Л.В. було накладено арешт на майно, що належить боржнику: все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 254151444 від 23 квітня 2021 року вбачається, що заступник начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Л.В. зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження - арешт нерухомого майна, а саме: житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 255013487 від 29 квітня 2021 року вбачається, що житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено на користь третьої особи 24.06.2016 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 4896, виданий 24.06.2016 видавник: Ковальчук С.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30205036 від 24.06.2016 20:29:57 приватного нотаріуса Ковальчук С.П., Київський міський нотаріальний округ, вказаний житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_4 . Отже, з 2016 року ОСОБА_1 не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власником цього будинку є третя особа ОСОБА_4 , яка не має відношення до виконавчого провадження.

17 червня 2021 р. ухвалою Арцизького районного суду Одеської області заяву заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни задоволено та видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 1502/2325/12.7

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що до Арцизького районного суду Одеської області представником ОСОБА_4 ОСОБА_5 , якій належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , подано 18.12.2023 р. до суду позовну заяву, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 . В позовній заяві представник позивача просить скасувати арешт, накладений 23.04.2021 р. заступником начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Л.В. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

20.12.2023 р. позовну заяву про скасування арешту майна, накладеного на житловий будинок Арцизького районного суду Одеської області за адресою: Одеська обл., м. Арциз, вулиця Будівельників, будинок 32, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 492/1499/23.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 01.04.2024 р. зупинено провадження у справі № 492/1499/23 до розгляду апеляційної скарги на рішення суду по цивільній справі № 492/389/16-ц.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, однак від нього надійшла до суду заява про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Таким чином, звертаючись до суду з скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , скаржник свідомо приховав наявність спору та розгляду позовної заяви з цього питання Арцизьким районним судом Одеської області.

Крім того, зазначений будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не належить останньому на праві приватної власності, що позбавляє його права на оскарження дій державного виконавця в цій частині скарги, а власниця будинку скористалась своїм правом, та звернулась з позовною заявою до суду.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що рішення суду в цивільній справі № 1502/2325/2012 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 тривалий час не виконано, тому підстав скасовувати арешт з майна боржника немає.

Таким чином скарга ОСОБА_1 безпідставна та задоволенню не підлягає.

Державний/приватний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і виконавчий документ (лист) пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Рішення суду є обов`язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Окрім того, інші доводи заявника, оскаржуваної дії посадової особи (державного виконавця), які наведені у заяві, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 13, 258-261, 353, 354, 355, 447-451, 453 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання скарги задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги на неправомірні дії заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косенко Людмили В`ячеславівни, стягувач ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.