ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 612/77/23

провадження № 22-ц/818/2955/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Тичкової О. Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н. П.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївка Перша»

третя особа: Фермерське господарство «Агроудар»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївка Перша» на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2024 року у складі судді Лобановської С.М..

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0274, площею 5,1884 га від 04.01.2021, яка знаходиться в оренді у ТОВ «Софіївка Перша».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМА № 883634 від 25.03.2017, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0274, площею 5,1884 га, яка розташована на території Софіївського старостинського округу Лозівського району.

20.08.2009 між її батьком ОСОБА_3 та ТОВ «Софія-Близнюки» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 15 років.

Вказує, що після смерті батька, ОСОБА_3 , вона отримала у спадщину вищевказану земельну ділянку.

Так як з 2020 року ОСОБА_1 не отримує орендну плату за оренду своєї земельної ділянки, вона звернулася до державного реєстратора щодо отримання відповідної інформації, з якої їй стало відомо наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357425086 від 07.12.2023, 07.04.2021 відбулась державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 04.01.2021 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Софіївка перша» на 7 років.

Договір від 04.01.2021 про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0274, площею 5,1884 га ОСОБА_1 не підписувала.

Крім того, згідно інформаційної довідки № 357425086 від 07.12.2023, 07.04.2021 відбулась державна реєстрація договору суборенди земельної ділянки від 04.01.2021 укладеного між ТОВ «Софіївка перша» та ФГ «Агроудар» на 7 років.

Починаючи з 2020 року орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0274, площею 5,1884 га ОСОБА_1 не отримує.

Таким чином станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 має право на розірвання договору оренди землі від 04.01.2021, через суттєве порушення істотних умов договору, а саме: через систематичну несплату орендної плати з боку ТОВ «Софіївка перша» на її користь.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено, розірвано Договір оренди землі, укладений 04 січня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіївка Перша» на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0274; площею 5,1884 га.

Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївка перша» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення мотивовано тим, що несплата відповідачем орендної плати протягом 2 років (2021-2022 роки) у строки, встановлені договором, є систематичною несплатою відповідачем орендної плати (невиконанням обов`язків, передбачених умовами договору) та відповідно істотним порушенням відповідачем договору, що є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди землі, який був укладений 04.01.2021 на підставі п. "д" частини 1 ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України "Про оренду землі" та ст. 651 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Софіївка Перша» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було повідомлено ТОВ про час та місце розгляду справи, не отримано позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження, чим порушено їх право на подання доказів та своїх заперечень проти позовних вимог. Доданими до апеляційної скарги доказами підтверджується, що на виконання укладеного між сторонами у справі договору оренди за 2021 рік позивачем отримано 2,500 тон пшениці 25.09.2021 року, за 2022 рік 1,5 тон ячміня та 2,0 тон пшениці 06.10.2022 року, за 2023 рік у сумі 10000 грн дата не зазначена, але відомость датована 06.10.2023 року.

Крім цього, відповідно до довідки голови ФГ «Агроудар» за період з 2022 року по 2024 року сплачено до бюджету 107798, 39 грн. за договорами суборенди з ТОВ «Софіївка Перша», в тому числі і за земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0274. Також, електронний витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника податків з бюджетом та сплати єдиного внеску станом на 01.05.2024 року свідчить про відсутність заборгованості по сплаті будь-яких платежів. При цьому суд в описовій частині рішення зазначає про укладення договору суборенди земельної ділянки, але відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за спірний період за суборендарем ( ФГ «Агроудар») не перевіряв та відповідно не врахував при ухваленні рішення № 612/77/24.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просить рішення залишити без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Посилається на те, що судом повно та всебічно встановлені обставини справи. Заперечує проти достовірності наданих відповідачем доказів та просить витребувати у відповідача оригінали цих доказів з метою проведення почеркознавчої експертизи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ТОВ необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про його необізнаність про існування дійсного спору та не належне повідомлення про час та місце судового розгляду.

Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Порядок виклику та вручення судових повісток визначено статтями 128, 130 ЦПК України.

Частиною 2 статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з частиною 5 вказаної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу.

Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №296/9824/19 (провадження №61-13685св20).

У постановах Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) зазначено, що відмітки «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки; Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України.

Матеріали справи містять докази направлення повісток про виклик відповідача у судове засідання за його юридичною адресою, що повернулись до суду з відміткою : «адресат відсутній» та свідчить про належне повідомлення ТОВ про час та місце судового розгляду (т. 1 а.с. 56, 61-63, 92-94, 163-166).

До повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,1884 га, кадастровий номер :03:000:0274, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМА № 883634 від 25.03.2017 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357425086 від 07.12.2023.

З актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права від 07.04.2021 вбачається, що відносно земельної ділянки площею 5,1884 га кадастровий номер :03:000:0274: 1) 07.04.2021 за № 41436735 зареєстроване інше речове право право оренди земельної ділянки відповідно до Договору оренди землі від 04.01.2021 (строк 7 років), дата закінчення дії 04.01.2028, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «Софіївка Перша», 2) 04.01.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Софіївка Перша» було укладено Договір оренди землі строком до 04.01.2028 по земельній ділянці площею 5,1884 га кадастровий номер :03:000:0274.

04.01.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Софіївка Перша» було укладено Договір оренди землі строком до 04.01.2028 по земельній ділянці площею 5,1884 га кадастровий номер :03:000:0274 ( надалі Договір).

Відповідно до п. 4.1. даного Договору, орендна плата встановлюється у розмірі 4% від грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.4 цього договору та сплачується в національній валюті України гривні. Орендна плата переглядається щорічно в залежності від коефіцієнту індексації грошової оцінки землі без внесення змін до цього договору. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах або шляхом поєднання різних форм орендної плати.

Відповідно до п. 4.3 даного Договору, орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня кожного відповідного року оренди.

Відповідно до п. 10.2 даного Договору, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Пунктом 13.3 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та вразі випадкового знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

04.01.2021 між ТОВ «Софіївка Перша» та ФГ «Агроудар» було укладено Договір суборенди землі, згідно якого, в суборенду передано земельну ділянку площею 5,1884 га кадастровий номер :03:000:0274. Строк дії договору до 04.01.2028.

Згідно даних відповіді на запит від 02.10.2023 № 2040-2023-0006238 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2020 року по 02 квартал 2023 року (запит правоохоронних органів, СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області) вбачається, що ОСОБА_1 в 1 кварталі 2020 року від ТОВ «Софія - Близнюки» отримала 6726,08 грн за надання майна в лізинг, з 2 кварталу 2020 року по 2 квартал 2023 року відсутні будь які доходи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).

При вирішенні цивільного спору суд у межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог установлює зміст (правову природу, права та обов`язки) правовідносин сторін, які випливають зі встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець вказує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, а ніж закон. Більш того, виходячи з положень ЦПК України, така функціональність суду має імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній і резолютивній частинах.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 651 ЦК передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця, зокрема передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно вимог статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 499/895/19.

Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок зазначений у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року № 527/603/17, від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19-ц (провадження № 61-10510св21), від 21 червня 2024 року у справі № 158/1877/23 (провадження № 61-5616св24), від 10 квітня 2024 року у справі № 322/232/21 (провадження № 61-4898св23), від 29 листопада 2023 року у справі № 132/2265/21 (провадження № 61-11402св22), від 01 лютого 2023 року у справі № 485/1697/20 (провадження № 61-13925св21).

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи свідчать про те, що у період з 2021 року по 2022 рік орендарем ТОВ «Софіївка Перша» систематично порушувались умови укладеного між сторонами у справі Договору оренди щодо сплати орендної плати ОСОБА_1 .

Доводи відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, оскільки позивачем за 2021 рік позивачем отримано 2,500 тон пшениці 25.09.2021 року, за 2022 рік 1,5 тон ячміня та 2,0 тон пшениці 06.10.2022 року, за 2023 рік у сумі 10000 грн не підтверджено належними доказами.

Так, ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у відповідача були витребувані оригінали документів на які ТОВ посилається як на доказ оплати орендної плати, зазначена ухвала отримана представником відповідача через систему електронний суд, що підтверджується даними довідки про доставку електронного документа від 30.10.2024 ( т.2 а.с. 155), проте всупереч вимог ст. 84 ЦПК вимоги зазначеної ухвали відповідачем не виконані, про неможливість виконання ухвали або надання додаткового строку для її виконання суду не повідомлено.

Інші надані відповідачем докази на підтвердження сплати орендної плати не стосуються правовідносин що виникли між сторонами у справі, тому не є належними.

Тому судова колегія вважає недоведеними обставини щодо сплати орендної плати за договором на які посилається відповідач в якості доводів апеляційної скарги та заперечень проти позову.

В супереч вимог ст..ст.12,81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів про вчинення ним дій для належного виконання свого обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені договором оренди.

За таких обставин судова колегія вважає що суд правильно встановив характер спірних правовідносин, що виникли у зв`язку із виконанням укладеного між сторонами договору оренди від 04.01.2021, обґрунтовано вважав доведеним факт порушення відповідачем істотної умови зазначеного договору щодо сплати орендної плати та задовольнив позов з підстав систематичної несплати відповідачем орендної плати.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Підстави для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіївка Перша» - залишити без задоволення.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий О. Ю. Тичкова

О.В. Маміна

Судді Н.П.Пилипчук

Повний текст постанови складено 18 листопада 2024 року.