Справа № 128/3897/24
Провадження № 22-ц/801/2368/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуСправа № 128/3897/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О. П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 128/3897/24 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2024, постановлену у складі судді Саєнко О. Б. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

25.09.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , звернулась до суду з позовом (вх № 19105/24) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , від імені якої діє законний представник ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, в якому просила усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , законним представником яких є ОСОБА_2 , із вказаного будинку.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2024 визнано зловживанням процесуальними правами дії представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р. В., які виразилися у підписані та подачі нею в інтересах позивача декількох позовів до одних і тих самих відповідачів ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ), так і в підписані та подачі нею декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав (справи № 128/3197/24, № 128/3838/24 та №128/3897/24), метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями Вінницького районного суду Вінницької області. Позов повернуто представнику позивача - адвокату Чернілевській Р. В. на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України, разом із доданими до неї документами.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 10538 від 25.10.2024), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано положення частини сьомої статті 185 ЦПК України, згідно якої повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. У даній справа позовна заява подана 25.09.2024, тобто після постановлення ухвали від 22.08.2024 по справі № 128/3197/24 та від 24.09.2024 по справі № 128/3838/24, з дотриманням вимог частини сьомої статі 187 ЦПК України. Отже, на момент подання позову у даній справі в провадженні суду жодного іншого позову ОСОБА_1 до тих самих відповідачів, з тим самим предметом та тих самих підстав не перебувало. Під зловживанням процесуальними діями законодавець розумів одночасне подання декількох ідентичних позовів, або подання декількох позовів з аналогічними предметом і підставами, чи вчинення інших дій, саме з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ.

14.11.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 11172) ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ..

Ознайомившись із поданим відзивом Вінницький апеляційний суд дійшов висновку про залишення його без розгляду з огляду на наступне.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2024. Надано учасникам справи 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 28.10.2024 отримано ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 2.11.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 859. Копію апеляційної скарги та судової повітки ОСОБА_2 отримала 6.11.2024, про що свідчить наявні у справі розписки.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Ураховуючи те, що відзив подано ОСОБА_2 14.11.2024, тобто з пропуском встановленого ухвалою суду 5-денного строку з дня отримання її копії, ОСОБА_2 не подано заяву про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, тому відзив ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Крім цього, ОСОБА_2 до відзиву не додано докази його надіслання іншим учасникам справи, чим порушено частину четверту статті 360 ЦПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце її розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про повернення позову представнику позивача - адвокату Чернілевській Р. В. на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини першої, четвертої статті 44 ЦПК України слід визнати зловживанням процесуальними правами дії представника позивача, які виразилися як в підписані та подачі нею в інтересах позивача декількох позовів до одних і тих самих відповідачів ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ), так і в підписані та подачі нею декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав (справи № 128/3197/24, № 128/3838/24 та № 128/3897/24), метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями Вінницького районного суду Вінницької області, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Проте, зазначений висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права та зроблений за неповного з`ясування обставин справи з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є одною з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 25 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом.

Аналізуючи вищезазначені норми у поєднанні з вимогами пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України, колегія суддів приходить висновку, що під зловживанням процесуальними діями законодавець розумів одночасне подання декількох ідентичних позовів, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і підставами, чи вчинення інших дій, саме з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ.

З матеріалів справи вбачається, що :

8.08.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , подала позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення (справа № 128/3197/24), в якому просила усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , законним представником яких є ОСОБА_2 , із вказаного будинку. 22.08.2024 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, яка набрала законної сили, позовну заяву (справа №128/3197/24) повернуто позивачу разом з доданими документами, у зв`язку із не виконанням вимог ухвали суду від 12.08.2024 про залишення позову без руху.

20.09.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , повторно подано до районного суду позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки і піклування в особі виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення (справа № 128/3838/24), в якому просила усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , законним представником яких ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ) є ОСОБА_2 , із вказаного будинку. 24.09.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про повернення позову позивачу на підставі поданої 24.09.2024 представником позивача адвокатом Чернілевською Р. В. заяви про повернення (відкликання) позовної заяви.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалені не зазначено про те, що при зверненні ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , з позовом до суду не перестали існувати обставини, що стали підставою для його повернення раніше.

Також місцевим судом не встановлено одночасне подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що звернення представника позивача з позовом до суду мало на меті - намір маніпулювати автоматизованим розподілом справ, таке звернення узгоджувалось з положеннями частини сьомої статті 185 ЦПК України, колегія суддів вважає, що повернення позову з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 44 ЦПК України, як правовий наслідок зловживання процесуальними правами є безпідставним.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.10.2024 у даній справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук

Повний текст постанови складено 20.11.2024.