Провадження № 2/513/47/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Москвітіної Ірини Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович, суд -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Москвітіну І.О. звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" (далі - ТОВ "Цикл Фінанс") про визнання виконавчого напису №46831, вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову вказує, що виконавчий напис вчинено по заяві позивача №006-15588-300513 від 30 травня 2013 року до ПАТ «Дельта Банк» про видачу кредитної картки із встановленням кредитного ліміту, яким не передбачено нарахування Банком відсотків та неустойки, а тому стягнення іх з позичальника є безпідставним та спірним. Позивач не погоджується із сумою заборгованості по кредиту, а також вважає, що стягувачем пропущені строки давності за вимогами, з якими він звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

Зазначений виконавчий напис позивач вважає протиправним у зв`язку з тим, що приватний нотаріус порушив вимоги Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", за відсутності доказів безспірності заборгованості, нотаріально посвідченого кредитного договору, направлення та отримання боржником письмової вимоги про наявність заборгованості.

З урахуванням вище зазначеного, просить визнати виконавчий напис №46831, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 19 травня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року задоволено заяву представника позивача -адвоката Москвітіної І.О. про забезпечення та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 19.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі № 46831, в межах виконавчого провадження ВП № 66952784, яке прийнято приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А.

Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула В.А. завірену належним чином копію виконавчого провадження № 66952784 з примусового виконання виконавчого напису №46831, вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс».

Ухвалою суду від 04 липня 2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Москвітіної І.О. замінено неналежного відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» на належного ТОВ «Хорн Хоф Інвест», , адреса місця знаходження: вул. Тургенєвська, буд. 34, м. Київ, 01054.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Москвітіна І.О. у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ТОВ «Хорн Хоф Інвест» про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судового повідомлення рекомендованим листом з повідомленням за місцем знаходження юридичної особи за адресою: вул. Тургенєвська, буд. 34, м. Київ, 01054, яке повернуто з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.

Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлений, згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не повідомив суд про причини неявки. Ухвалу суду від 18 вересня 2023 року про витребування доказів не виконано, поштовий конверт повернуто з відміткою: адресат відсутній. Згідно з реєстром нотаріусів, станом на 21 листопада 2024 року відомості щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у реєстрі відсутні.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду судової справи шляхом направлення повідомлення на електронну пошту, в судове засідання не з`явився, пояснень про поважність причини неявки суду не надав, клопотання про розгляд справи без його участі та про перенесення судового засідання не направив. На виконання ухвали суду від 23 листопада 2023 року надав копію матеріалів виконавчого провадження № 66952784 з примусового виконання виконавчого напису № 46831, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження.

30 травня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № НОМЕР_1 , за умовами якого Банк шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії встановив ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 9000грн. за тарифним пакетом "Кредитна картка № 1 ЕВОЛЮЦІЯ-неіменна"; строк ліміту кредитної лінії складає 364 календарні дні. Вказаний договір укладений у простій письмовій формі, нотаріально не посвідчувався.

Як вбачається з виконавчого напису №46831, вчиненого 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №006-15588-300513 від 30 травня 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/К від 20 лютого 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 249/1 від 12 квітня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Цикл Фінанс»», стягнуто заборгованість у розмірі 17 519,98 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 8953,39 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7507,72 грн; заборгованості по пені 1058,87 грн. Строк за який проводиться стягнення: 28 травня 2018 року по 15 жовтня 2019 року. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 50 грн. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника, складає 17569,98 грн.

19 липня 2021 року вих. № 4427 ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М від 19 травня 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за №46831, щодо стягнення заборгованості з позивача ОСОБА_1 . До заяви долучено виконавчий напис №46831 про стягнення заборгованості та належним чином завірену довіреність ТОВ «Цикл Фінанс».

27 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66952784 про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу в сумі 17 569,98 грн на користь відповідача ТОВ «Цикл Фінанс».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 07 жовтня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

03 березня 2023 року вказане виконавче провадження № 66952784 прийнято до примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А.

16 вересня 2021 року між ТОВ "Цикл Фінанс" та ТОВ "Хорн Хоф Інвест" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 249/Х, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржників, зокрема щодо ОСОБА_1 за кредитним договором №006-15588-300513 від 30 травня 2013 року.

За такого, у кредитних зобов`язаннях за участю відповідача ТОВ «Цикл Фінанс» відбулась заміна кредитора на його правонаступника ТОВ «Хорн Хоф Інвест».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, виконавчий напис, вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні- це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням положень статей 15 , 16 , 18 ЦК України , статей 50 , 87 , 88 Закону, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19), від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.

За положеннями частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 30 травня 2013 року про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки.

Відповідачем ТОВ "Цикл Фінанс" до суду не надано будь-які документи в підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ "Дельта Банк" у розмірі, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса.

З частини 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року з змінами передбачено що для одержання нотаріально посвідченого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суду не надано доказів того, що відповідачем надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення нотаріального напису, відповідно до ч.1 Переліку.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу не було надано належних та достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості. До заяви було долучено лише виконавчий напис №46831 про стягнення заборгованості та належним чином завірену довіреність ТОВ «Цикл Фінанс» та довіреність представника.

Тобто, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача.

Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Окрім цього відсутнє в матеріалах справи письмове повідомлення боржника, позивача у справі про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст. 88 Закону та ст. 1 , 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «Цикл Фінанс» мало б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати.

Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", Постанови правління НБУ № 566, Постанови правління НБУ № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін.

За такого, суду не надано доказів, з яких можливо було б встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та не надано доказів що боржнику, позивачу у справі, була направлена письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису.

Крім того, позивач зазначає, що нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами передбаченого ст.88 Закону України "Про нотаріат" трьохрічного строку щодо заборгованості, яка не є безспірною.

Як слідує з п.2.4 кредитного договору, строк кредитування становить 364 календарних днів. Даних про надання позивачу наступних кредитних ліній після закінчення строку кредитування матеріали справи не містять.

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність. Заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Отже, будь-яких доказів на спростування таких тверджень позивача відповідач суду не надав.

Окрім цього з витягу з Єдиного реєстру нотаріусів вбачається відсутність інформації, щодо даного нотаріуса. Наказом Міністерства юстиції України від 01.11.2021 року, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 25.10.2021 року №4 та на підлставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статі 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, та набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні нею нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затв. Міністерством юстиції України, анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року за №7921 на ім`я ОСОБА_2 . З 31 грудня 2021 року припинена нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав, зокрема, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17.

Отже, виконавчий напис № 46831 від 19 травня 2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з порушенням законодавства, оскільки відповідач не набув права на стягнення сум за кредитним договором у безспірному порядку, а нотаріус не переконався у такому, чим порушив порядок вчинення виконавчого напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа №904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження понесених судових витрат в матеріалах справи міститься договір про надання правової (правничої) допомоги від 20 липня 2023 року, акт виконаних робіт від 15 вересня 2023 року з підтвердженням факту оплати замовником виконаних робіт у розмірі 6600 грн. Відповідно до акту виконаних робіт адвокатом Москвітіною І.О. за виконання робіт, а саме: надання попередньої консультації позивачем сплачено 600,00 грн; підготовка, подання заяви і ознайомленя з матеріалами виконавчого провадження 1200,00грн; підготовка та подання заяви про забезпечення позову (доподання позову) 600,00 грн; підготовка клопотання про витребування доказів 600,00 грн; складання позовної заяви та підготовка всіх матеріалів та їх копій, подання позову до суду 3600,00 грн, всього 6600,00грн. Оскільки розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним з урахуванням предмета спору, значення справи для позивача, обсягу задоволених вимог та обсягу виконаних адвокатом робіт, останні підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 1 073,60 грн та 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову, всього у розмірі 1 610,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 19 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 46831, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорн Хоф Інвест», , адреса місця знаходження: вул. Тургенєвська, буд. 34, м. Київ, 01054, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у сумі 1 610,40 грн (одна тисяча шістсот десят грн 40к.) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 600,00 (шість тисяч шістсот грн 00к.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2024 року.

Суддя В. С. Миргород