Справа № 243/8411/24
Провадження № 2/243/1963/2024
УХВАЛА

про відкриття провадження

19 листопада 2024 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за борговою розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачкою зазначені в ухвалі суду недоліки усунуто.

Вказана позовна заява підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області та відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається зокрема строк для подання відповідачем відзиву на позов.

З урахуванням п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України, враховуючи, що ціна даного позову перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаю необхідним розглянути вказану справу за правилами загального позовного провадження.

Клопотань щодо проведення процесуальних дій, визначених чинним ЦПК України, сторонами не заявлено.

З огляду на викладене, є всі підстави для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Крім того, позивачкою заявлено клопотання про витребування з матеріалів цивільної справи № 553/1752/24 оригінал боргової розписки.

Дослідивши матеріали справи та матеріали клопотання про витребування доказів, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положенням ч. 1 ст. 84 ЦПК України, чітко визначено підстави витребування доказів - неможливість самостійно надати докази.

Умовою для витребування доказів судом є надання доказів вжиття заходів для отримання цих доказів самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів

Однак, враховуючи вищевикладене судом не встановлено неможливість позивачкою самостійно надати такі докази. До даного клопотання не надано доказів, що позивачка самостійно зверталася про витребування доказів в межах даної цивільної справи.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Таким чином, позивачкою в порушення ст. 84 ЦПК України, не надано доказів неможливості самостійно надати запитувані в клопотанні докази, не надано доказів відмови особи, в якої витребуються докази у наданні зазначених в клопотанні конкретно визначених доказів. Тому суд вважає, що клопотання про витребування доказів є необґрунтованим, у зв`язку із чим не підлягає задоволенню.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Горлівка Донецької області.

Згідно із повідомленням на офіційному веб-сайті Генеральної дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» http://www.ukrposhta.ua/ від 11 березня 2015 року, відповідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти, зокрема, до м. Горлівка Донецької області.

Крім того, оскільки робота підрозділів Державної міграційної Служби Донецької та Луганської областей заблокована незаконними формуваннями ЛНР та ДНР, що підтверджується відповідним повідомлення Державної міграційної служби України № 6-6479/3-14 від 24 жовтня 2014 року, органи місцевого самоврядування не здійснюють свої повноваження на окупованій території, перевірити реєстрацію місця проживання осіб на території цих областей, та безпосередньо відповідача, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України та у спосіб, зазначений у вказаній статті не уявляється можливим.

Слід також зазначити, що ЄДДР на теперішній час перебуває у процесі формування, що також позбавляє можливості отримати достовірні дані про зареєстроване місце проживання відповідача-фізичної особи.

Разом з тим, актуальна інформація про місце проживання та контакті засоби телефонного зв`язку на теперішній час дозволить суду належним чином повідомити відповідача про час та місце судового розгляду та взагалі про справу у суді.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2- рп/2012, зокрема, зазначено, що інформацією про особисте та сімейне життя особи (персональними даними) є будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» та статті 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних регулюються Законом України «Про захист персональних даних», який спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Відповідно до ст. 14 цього Закону поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування мають право на безперешкодний і безоплатний доступ до персональних даних відповідно до їх повноважень.

Відповідно до п. 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення, затвердженого постановою КМУ № 509 від 01 жовтня 2014 року, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Міністерство соціальної політики України, до якої вноситься зокрема відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону, та її фактичне місце проживання/перебування.

Згідно із ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка передбачає реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

З огляду на викладене, на виконання вимог ст. ст. 1, 2, ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити дії по встановленню місця проживання (перебування) відповідача шляхом витребування з Міністерства соціальної політики України відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про те, чи входить до переліку взятих на облік осіб, які переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того слід витребувати відомості з Державної прикордонної служби України щодо перетинання кордону ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 84, 175-177, 184, 187, 197, 274 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

З метою виконання вимог ст. 197 ЦПК України розпочати загальне позовне провадження у справі.

Призначити справу за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання на 09-15 годину 12 грудня 2024 року, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, про що повідомити осіб, які беруть участь у справі.

Клопотання позивачки про витребування доказів - залишити без задоволення.

Витребувати з Міністерства соціальної політики України, відомості з Єдиної інформаційної бази даних про те, чи входить до переліку взятих на облік осіб, які переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення (відомості про місце проживання та контакті засоби телефонного зв`язку):

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Державну прикордонну службу України надати на електронну адресу суду (е-mail: , суддя Соловйова О.О.) відомості щодо перетинання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянином України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , державного кордону України у період з 2014 року до теперішнього часу, зазначивши час та місце перетину (кожного), напрямок руху.

Вищевказану інформацію надати до суду до 12 грудня 2024 року.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 84 ЦПК України за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Копію ухвали суду надіслати на адресу Міністерства соціальної політики України та Державної прикордонної служби, для виконання.

Представникам учасників справи подати до суду документи, що посвідчують повноваження представників, перелік яких передбачено ст. 62 ЦПК України.

Направити сторонам копію ухвали та роз`яснити, що в 15 денний строк з дня їх отримання відповідач вправі подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази, висновки експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до вимог ст. 187 ЦПК України, позивач в 15 денний строк з дня отримання відзиву на позов вправі подати відповідь на відзив.

Роз`яснити сторонам, що згідно із ст.187 ЦПК України, вони можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на веб-адресі http://sl.dn.court.gov.ua/sud0544 - на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Соловйова