ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м.Суми

Справа №583/4410/23

Номер провадження 22-ц/816/223/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Савочки Андрія Миколайовича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року у складі судді Соколової Н.О., постановленої в м. Охтирка Сумської області,

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просив визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. по виконавчому провадженню № 64636607 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасувати вказану постанову від 01 вересня 2023 року.

Скаргу мотивує тим, що на примусовому виконанні у Дніпровському ДВС перебуває виконавче провадження 64636607 з примусового виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16 лютого 2021 року про визначення ОСОБА_1 способу участі батька у вихованні малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирки в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 .

04 вересня 2023 року після повернення з м. Києва заявнику стало відомо, що державним виконавцем Кидонь Є.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, як фактично виконане, на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

З даною постановою він не погоджується, вказуючи, що згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2021 року відсутня інформація про необхідність боржнику виконувати рішення згідно встановленого порядку.

Неодноразові звернення ОСОБА_1 до Дніпровського ДВС та до державного виконавця залишаються проігнорованими.

Тобто, до сьогоднішнього дня до боржника не вжито жодного заходу примусового характеру відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказує, що при виконанні рішення суду, державним виконавцем складались акти державного виконавця про передачу, явку, виведення дітей до нього та суттєво змінено час перевірки, який тривав декілька хвилин.

Вказані заходи не виявились ефективним та жодного разу з моменту прийняття на виконання не призвели до повноцінно проведеного часу стягувача з дітьми. Зауваження стягувача вказані у актах державного виконавця, як сторони виконавчого провадження взагалі не розглядались. Побачення протягом осінніх, зимових та літніх канікул жодного разу не перевірялись, навіть після визнання бездіяльності державного виконавця в порядку судового контролю.

Зауваження та прохання стягувача залучити психолога чи іншого спеціаліста, який сприятиме відновленню втраченого спілкування батька з дітьми, залишились проігноровані, а двічі в порядку судового контролю зобов`язання залучити психолога чи іншого спеціаліста залишились не виконаними.

На думку заявника, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не виконано ряд судових ухвал в порядку судового контролю, згідно з якими повинно було відновлено порушені права стягувача. Згідно з матеріалами виконавчого провадження, стягувач жодного разу не провів повноцінно час з дітьми протягом осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Періодичні (систематичні) зустрічі щомісяця за місцем проживання дітей жодного разу не відбулись, фактично державний виконавець консультував боржника виводити дітей для складання актів у під`їзд будинку.

Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 01 вересня 2023 року є передчасною та протиправною. Не містить інформацію про виконання рішення суду в повному обсязі. Відсутня інформація про проведений час стягувача з дітьми протягом трьох днів під час осінніх, зимових та весняних канікул. Відсутня інформація про проведений час стягувача з дітьми протягом чотирьох тижнів безперервно у літній період. Відсутня інформація про надану психологічну допомогу стягувачу та дітям для відновлення втраченого спілкування. Відсутня інформація про проведений час стягувача з дітьми кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю. Права стягувача на повноцінне спілкування з дітьми та возз`єднання з ними державним виконавцем не організовані, відповідно боржником не вчинені.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Є.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 вересня 2023 року відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що державний виконавець дійшов до висновку про виконання рішення суду боржником ОСОБА_2 на підставі її заяви, при цьому не взявши до уваги подані ним заяви. У матеріалах виконавчого провадження відсутні акти державного виконавця про повноцінну перевірку протягом визначеного часу у визначеному місці виконання рішення суду .

Звертає увагу на те, що ухвала Охтирського міськрайонного суду від 27 березня 2023 року у справі №583/850/23, якою зобов`язано державного виконавця вжити заходів щодо забезпечення ефективної професійної адресної підтримки дітей, а саме залучити дитячого психолога, службу у справах дітей Дніпровського району м. Києва, інших спеціалістів, які сприятимуть відновленню втраченого контакту батька з дітьми, не була виконана державним виконавцем.

Вказує на те, що державним виконавцем лише винесено постанову про залучення відповідного спеціаліста, отримано відповідь про графік їхньої роботи, подальші дії не організовувалися та інші спеціалісти не залучалися, незважаючи на його неодноразові звернення з проханням залучити платного спеціаліста для відновлення втраченого спілкування та готовим був здійснити авансування, проте його заяви залишилися без розгляду.

Зазначає про відсутність акту, яким би підтверджувалося добровільне виконання боржником рішення суду щодо забезпечення побачень з дітьми у час встановлений рішенням суду.

У встановлений апеляційним судом строк заінтересованою особою та боржником відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Дніпровському ДВС перебуває виконавче провадження 64636607 з примусового виконання виконавчого листа № 583/2211/20 від 16 лютого 2021 року про визначення ОСОБА_1 способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними: кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю; кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових весняних шкільних канікул за домовленістю батьків; чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирки в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 .

19 липня 2022 року державним виконавцем, керуючись ч. 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про визначення часу та (або місце побачення стягувача з дитиною), якою постановлено: визначити місце та час побачення ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного першого та третього тижня місяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту за адресою АДРЕСА_2 (за заявою сторін виконавчого провадження з можливістю відвідувати разом з дітьми парки, кінотеатри та інші розважальні заклади). Щодо осінніх, зимових, весняних шкільних канікул, враховуючи заяви сторін та інтереси дітей, встановити місце побачення АДРЕСА_1 перші три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул. Чотири тижні безперервно в літній період 2022 року за заявами батьків для спільного відпочинку, встановити місце побачення АДРЕСА_1 , починаючи відлік з 04 липня 2022 року та до останнього дня канікул.

04 березня 2023 року о 10.01 10.17 год., 18 березня 2023 року об 11.01 11.08 год. державним виконавцем було проведено перевірку виконання рішення суду, про що складено акти, який підписані стягувачем та боржником.

30 березня 2023 року складено акт державним виконавцем про забезпечення виконання рішення суду, на підставі заяви боржника, яка повідомила про те, що на виконання постанови державного виконавця від 19 липня 2022 року, відвезла дітей до стягувача в м. Охтирку, але оскільки діти не виявили бажання спілкуватися з батьком, повернулися додому в м. Київ.

03 липня 2023 року державним виконавцем на підставі заяви боржника від 30 червня 2023 року щодо побачення ОСОБА_1 з дітьми на літніх канікулах 2023 року складено акт державного виконавця про те, що 26 червня 2023 року ОСОБА_2 забезпечила явку дітей для зустрічі зі стягувачем за визначеним місцем зустрічі, але діти відмовились від проводження часу з батьком.

31 липня 2023 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , в якій останній повідомив, що на даний час діти перебувають з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де зможуть повноцінно провести визначений час в належних житлових умовах, про що також підтвердила боржник, надавши державному виконавцю заяву від 05 серпня 2023 року.

01 вересня 2023 року державним виконавцем Кидонь Є.В. в постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що згідно з матеріалами виконавчого провадження № 64636607 боржником ОСОБА_2 рішення суду повністю виконується, про що свідчать акти державного виконавця. Згідно з ч. 5 ст. 64-1Закону України «Про виконавче провадження» у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Дана постанова винесена з підстав, передбачених п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження ( а.с. 33-34).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем проводився комплекс дій для перевірки виконання рішення суду, що виражалися у виході на визначене місце зустрічі батька з дітьми у визначений день та час. Про добровільне виконання боржником рішення суду свідчать складені державним виконавцем акти. Суд визнав доведеним, що державний виконавець на законних підставах, правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів повністю погодитися не може, з огляду на таке.

Згідно зі ст.ст. 55, 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Частинами 1 та 3 вказаної статті визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

У справі «Вишняков проти України» (рішення від 24 липня 2018 року) ЄСПЛ зазначено, що відсутність механізмів добровільного виконання суттєво зменшила можливості співпраці з тим із батьків, хто чинить перешкоди. Хоча слід визнати, що перевага завжди надається добровільному виконанню. Суд зазначає, що незмінна позиція, якої часто дотримуються батьки у таких справах, може ускладнити таке добровільне виконання та зумовити у відповідних випадках необхідність застосування пропорційних примусових заходів. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що боржником ОСОБА_2 не чиниться перешкод у спілкуванні стягувача ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, що підтверджується, зокрема, актами державного виконавця, складеними 04 березня 2023 року, 18 березня 2023 року, 30 березня 2023 року, 06 травня 2023 року, 15 квітня 2023 року, 20 травня 2023 року, 17 червня 2023 року, 03 липня 2023 року.

Разом з тим, було встановлено, що між ОСОБА_1 та його дітьми дочкою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6 було втрачено контакт, діти не виявляють бажання спілкуватися з батьком.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 березня 2023 року зобов`язано державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на примусовому виконанні якого перебуває виконавче провадження 64626607, вжити заходи щодо забезпечення ефективної професійної адресної підтримки дітей, а саме залучити дитячого психолога, службу у справах дітей Дніпровського району м. Києва, інших спеціалістів, які сприятимуть налагодженню втраченого контакту батька з дітьми (а.с. 20-23).

На виконання вказаної ухвали суду, державним виконавцем 12 квітня 2023 року було винесено постанову, якою залучено для проведення виконавчих дій службу у справах дітей Дніпровського району міста Києва, які будуть проводитися 15 квітня 2023 року в 10 00 год., за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, з складеного 14 квітня 2023 року державним виконавцем акту вбачається, що представники служби у справах дітей та психолог на проведення виконавчих дій не з`явився.

Повторно дослідивши матеріали виконавчого провадження №64636607, які містяться в електронній судовій справі, колегія суддів було встановлено, що жодного разу при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні, представники служби у справах дітей та психолог не були присутні, незважаючи на неодноразові звернення стягувача з цього приводу.

Тобто, під час вчинення виконавчих дій державний виконавець лише обмежувався складанням постанови про залучення представників органу опіки і піклування та психолога до участі у виконавчому провадженні, на що не звернув уваги суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини вимагає врахування поглядів дітей, ці погляди не обов`язково є незмінними, а заперечення дітей, які мають бути належним чином враховані, не обов`язково є достатніми для подолання інтересів батьків, особливо в тому, щоб мати постійний контакт з дитиною. Зокрема, право дитини висловлювати свої власні погляди не повинно тлумачитися як надання безумовного права вето дітям без будь-яких інших факторів, що розглядаються, а також проведення експертизи для визначення їх найкращих інтересів. Такі інтереси зазвичай передбачають, що зв`язки дитини з сім`єю повинні зберігатися, за винятком випадків, коли це може шкодити його здоров`ю та розвитку (рішення у справі «А.В. проти Словенії» від 09 квітня 2019 року).

Захист прав дитини гарантовано статтями 3, 12, 16 Конвенції ООН Про права дитини 1989 року.

Отже, будь-який сімейний спір стосовно дитини дійсно має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні від 07 жовтня 2021 року у справі «Вихованок проти України» (заява № 12962/19) ЄСПЛ зазначив, що під час здійснення виконавчого провадження вжиті державними виконавцями заходи по суті зводилися лише до повідомлення про неуспішні спроби провести побачення та відмову дитини бачитися із заявником.

Враховуючи те, що державний виконавець не вчинив всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо виконання судового рішення про усунення перешкод для участі у вихованні дитини, зокрема, не вжив достатніх заходів щодо активної співпраці з представниками органу опіки та піклування, та психолога, залучення їх до роботи з дитиною та тим із батьків, з яким дитина проживає, з метою налагодження стосунків та усунення ознак відчуження одного з батьків, постанова про закриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем передчасно та підлягає скасуванню.

Таким чином, у відповідності до положень п. 4 ст. 376 ЦПК України, ухвалу суду належить скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Є.В. від 01 вересня 2023 року по закінчення виконавчого провадження №64636607, що буде достатнім для відновлення порушеного права стягувача.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Понесені заявником апеляційної скарги витрати зі сплати судового збору в сумі 536 грн 80 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича від 01 вересня 2023 року по закінчення виконавчого провадження №64636607.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок за апеляційне оскарження ухвали суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 березня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов