ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/190/19 Провадження № 2/636/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Чугуївтепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 201 року Комунальне підприємство (КП) «Чугуївтепло» звернулося до суду з вищевказаним позовом, який подалі неодноразово уточнювало та доповнювало як в частині розміру стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та періоду надання таких послуг, так і в частині кола відповідачів. Позов мотивований тим, що відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками по частині квартири АДРЕСА_1 , в якому подача тепла здійснюється централізовано. Відповідачі відмовилися від укладання договору на теплопостачання, а 11.09.2014 року самовільно від`єдналися від мереж централізованого опалення, однак це не звільняє споживачів від сплати за послуги централізованого опалення. Підведення централізованого опалення до будинку, де знаходиться квартира відповідачів, та до стояка в межах їх квартири відповідно до акту від 14.01.2019 року, свідчить про виконання послуг позивачем, тому відповідачі повинні проводити оплату за отримані послуги. У липні 2018 року КП «Чугуївтепло» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28.12.2018 року судовий наказ цього ж суду від 26.11.2018 року скасовано, роз`яснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження. На порушення вимог чинного законодавства відповідачі неналежно виконували свої обов`язки по сплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого утворилась заборгованість за період: з 01.10.2015 року по 01.01.2019 року в розмірі 31008,92 грн.; за період з січня 2019 року по травень 2019 року в розмірі 8164,08 грн.; за період з червня 2019 року по січень 2021 року (включно) в розмірі 20080,02 грн.; з лютого 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 17544,28 грн. Також позивач зазначає, що 10.08.2015 року Чугуївським міським судом Харківської області винесено судовий наказ по справі № 636/3563/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг централізованого опалення у сумі 3644,76 грн., судового збору в сумі 121,80 грн. Ухвалою цього ж суду від 13.03.2019 року вказаний судовий наказ скасовано, роз`яснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження. Тому ця заборгованість та судовий збір також підлягають стягненню з відповідачів. Позивач вказує, що з дати звернення з цим позовом до суду жодних платежів по погашенню заборгованості відповідачі не здійснили. Заявою про уточнення (доповнення) позовної заяви КП «Чугуївтепло» від 04.02.2021 року позивачем уточнено склад позивачів у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного КП «Чугуївтепло» просить стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги централізованого опалення в розмірі 80442,06 грн. за вказані періоди та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3963,80 грн. Також позивач просить зобов`язати відповідачів відновити самочинно демонтовані опалювальні пристрої в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 шляхом приєднання опалювальних пристроїв до стояка центрального опалення, який розташований у зазначеній квартирі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження (а.с.29 т.1).

12.07.2019 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, зазначав, що позов не визнає, оскільки не має заборгованості за теплопостачання. Вказував 03.10.2006 року на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії (протокол №5 від 03.10.2006) йому був наданий дозвіл на відключення від мереж центрального теплопостачання і влаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання зазначеної квартири. 31.07.2014 року на підставі зазначеного протоколу та заяви ОСОБА_1 про видачу технічних умов на відключення позивачем були видані технічні умови на відключення квартири від централізованого опалення. 11.09.2014 року КП «Чугуївтепло» в квартирі було здійснено відключення від мережі центрального опалення, про що був складений акт, підписаний представником КП «Чугуївтепло», представником ОСББ «Політ» та ОСОБА_1 , і з цього часу КП «Чугуївтепло» ніяких послуг не надає. За його заявами ухвалами суду були скасовані судові накази про стягнення з нього заборгованості за період з15.10.2015 по 18.06.2018. Також вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності за виниклими правовідносинами, а оплата періодичного платежу не може бути підставою для переривання строку позовної давності. Просив застосувати до виниклих правовідносин наслідки спливу позовної давності(а.с. 107-111 т.1).

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті(а.с.14 т.2).

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року.

Подалі представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені та доповнені позовні вимоги підтримує за заявленими підставами.

ВідповідачіОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст.128-131 ЦПК України, відзив на позов не надали. До суду відповідачі, кожен окремо, а також представник адвокат Мазницький М.М. надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, просили позов КП «Чугуївтепло» залишити без задоволення (а.с. 66-68 т.1).

У зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного.

Комунальне підприємство «Чугуївтепло» створено згідно з рішенням Чугуївської міської ради №1414-V від 27.05.2008. Відповідно до п.2.1 Статуту підприємства, основною метою його діяльності є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією.

Судом встановлено, що згідно відповіді КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 184 від 25.04.2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками по частині квартири АДРЕСА_1 , в якому подача тепла здійснюється централізовано. Відповідачі відмовилися від укладання договору на теплопостачання, а 11.09.2014 року від`єдналися від мереж централізованого опалення. Як вбачається з акту про відключення квартири від мереж ЦО від 11 вересня 2014 р., складеного представниками ОСББ «Політ», які є власниками будинку, представником виконавця послуг з ЦО КП «Чугуївтепло», останні підтверджують відключення від мереж ЦО і ГВП квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відключення виконано шляхом від`єднання в квартирі батарей опалення та з`єднання між собою місць демонтованої батареї. Виконано теплоізоляцію труб ЦО відповідно до технічних умов. Підставою для відключення квартири від ЦЩ є рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 03.10.2006 р. Акт складено в двох примірниках для кожної із сторін (а.с.13 т.1).

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявами про скасування судових наказів про стягнення з нього заборгованості за спожиту теплову енергію. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28.12.2018 року задоволена заява ОСОБА_1 та скасований судовий наказ Чугуївського міського суду Харківської області від 26.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Чугуївтепло» суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 25 612,27 грн. та судового збору в розмірі 176,20 грн., всього в сумі 25788,47 грн. Роз`яснено право звернення до суду із тими ж вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 81 т.1). Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.03. 2019 року задоволена заява ОСОБА_1 та скасований судовий наказ Чугуївського міського суду Харківської області від 10.08.2015 року у цивільній справі № 636/3563/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Чугуївтепло» заборгованості за надання послуг у сумі 3644,76 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн. Роз`яснено право звернення до суду із тими ж вимогами в порядку спрощеного позовного провадження(а.с.21, 82 т.1).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок), для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

З наданих до суду документів вбачається, що квартира позивачів була відключена від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, про що був складений акт від 11 вересня 2014 р., однак позивачами не надано доказів затвердження цього акту постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачаннявиконавчого комітету Чугуївської міської ради, згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищевказаного Порядку. Зазначене питання не було вирішене й на час розгляду звернення ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради від 04 грудня 2019 року.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

З наданих до суду документів вбачається, що квартира позивачів була відключена від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, про що був складений вищезазначений акт від 11 вересня 2014 р., однак відповідачами не надано доказів затвердження цього акту згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищевказаного Порядку та пункту 3 «Положення про постійно діючу міжвідомчу комісію з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання» рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачаннявиконавчого комітету Чугуївської міської ради. Зазначене питання не було вирішене й на час розгляду звернення ОСОБА_1 до Чугуївської міської ради від 04 грудня 2019 року(а.с. 116-118,173-175,233-236 т.1).

Зазначене підтверджується й відповіддю Чугуївської міської ради Харківської області від 19.12.2019 року № 02-02-34/3062 на запит адвоката Мазницького М.М. (представника відповідача ОСОБА_1 про те, що акт про відключення квартири ОСОБА_1 від централізованого опалення постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачаннявиконавчого комітету Чугуївської міської ради, не затверджувався (а.с.169-170 т.1). Відповідачами не надано до суду на підтвердження своїх заперечень й того, що вони ( як співвласники квартири) надали до КП «Чугуївтепло» заяву (и) та ксерокопії документів, передбачених технічними умовами на відключення від централізованого опалення, зазначених у відповідях КП «Чугуївтепло» від 06.10.2014, від 18.03.2015 р. № 333 та від 19.04.2018 № 306 на звернення ОСОБА_1 для закриття особового рахунку (а.с. 14, 15, 76 т.1)

Зазначене свідчить про те, що самими відповідачами не були виконані вимоги Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, тому відключення їх квартири від мереж централізованого опалення слід вважати самовільним відключенням.

Відповідно до правової позиції стосовно змісту п.п. 25, 26 Правил, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. у справі № 6-1706 цс 15, зазначено: самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчать про виконання послуг позивачем, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Підведення централізованого опалення до будинку, де знаходиться квартира відповідачів, та до стояка в межах їх квартири відповідно до акту від 14.01.2019 року (а.с. 23-27 т.1), свідчить про виконання послуг КП «Чугуївтепло», тому відповідачі повинні проводити оплату за отримані послуги.

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 ( далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі по тексту - Правила надання послуг), наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за № 1478/11758 (із змінами).

Оскільки житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 , мікрорайон «Авіатор» повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, а також плата за абонентське обслуговування.

Таким чином, оскільки квартира відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, а внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку.

Такий правовийвисновок викладеноу постановахВерховного Судувід 26.09.2018у справі№ 703/58/16-ц,від 22.12.2020у справі№ 311/3489/18.

Отже, відповідачі продовжують залишатися споживачами послуг, що надаються КП «Чугуївтепло», які вони зобов`язані оплачувати відповідно до належної їм частки вкартири. Здійснене відключення квартири від мережі централізованого опалення без дозволу постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, є протиправним та не тягне за собою зняття теплового навантаження на будинок й припинення нарахувань за користування централізованою системою опалення, а відтак і скасування нарахованого боргу.

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Порядок надання послуг, взаємовідносини, права та обов`язки сторін регламентуються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Нарахування оплати за постачання тепла (застосування тарифів) проводилася позивачем відповідно до наказів КП «Чугуївтепло» від 28.09.2015 за №41-од; від 08.07.2016 № 38-од; від 18.10.2017 №71 од; від 01.06.2018 №44-од (а.с. 8-11 т.1).

У порушення п. 30 вищевказаних правил та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі в повному обсязі не виконували зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг у встановлені строки, що підтверджується довідками- розрахунком заборгованості, листами КП «Чугуївтепло» від 24.12.2018 № 947 про наявність заборгованості та її сплати (а.с.5,20,104 т.1). Таким чином, утворилась заборгованість за період: з серпня 2014 року по червень 2015 року включно в сумі 3644,76 грн., з 01.10.2015 року по 01.01.2019 року - в розмірі 31008,92 грн.; за період з січня 2019 року по травень 2019 року -в розмірі 8164,08 грн.; за період з червня 2019 року по січень 2021 року (включно) - в розмірі 20080,02 грн.; з лютого 2021 року по лютий 2022 року - у розмірі 17544,28 грн., а всього на загальну суму 80442,06 грн. ( з урахуванням сплачених відповідачами 1000 грн. по квитанції від 20.04.2016 року (а.с. 5,7 т.1).

Щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності до виниклих правовідносин, про яку просив у своєму відзиві ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість (в тому числі за житлово-комунальні послуги), визначається строком позовної давності.

Статтями 264 та 265 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

Відповідно до статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, але заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності в розумінні ч.2 ст.264 ЦКУкраїни. У постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі №6-214цс14 зроблений висновок про те, що ч.2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається в разі пред`явлення особою позову до одного з боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу наказу в порядку, передбаченому розд.ІІ Цивільно процесуального кодексу України, перериває строк позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи КП «Чугуївтепло» в межах строків позовної давності звернулось до суду із заявами про видачу судових наказів про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з теплопостачання, і Чугуївським міським судом Харківської області винесені судові накази від 10.08.2015 року про стягнення 3644,76 грн. (а.с.21 т.1) та від 26.11.2018 року про стягнення 25 612,27 грн. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28.12.2018 року судовий наказ цього ж суду від 26.11.2018 року скасовано, роз`яснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.03.2019 року судовий наказ цього ж суду від10.05.20215 року скасовано, роз`яснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження (а.с. 81-82 т.1).

Часткова оплата відповідачами послуг в сумі 1000 грн. по квитанції від 20.04.2018 року за березень 2018 року (а.с. 7 т.1) не є підставою для переривання строку позовної давності, оскільки доказів, які свідчили б про визнання боргу відповідачами за вказаний період, матеріали справи не містять. Вказана квитанція про оплату послуг позивача не підтверджує визнання відповідачами такого боргу, оскільки в ній указано місяць, за який проводиться оплата, та квитанція не містить посилання на те, що відповідачі, вносячи місячний платіж, компенсують і борг.

Однак посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що вказана оплата не перериває строк позовної давності, тому у позові слід відмовити за її спливом, є безпідставними та спростовуються вищезазначеними доказами.

У зв`язку із чим суд вважає, що звернення до суду з зазначеними позовними вимогами також здійснено КП «Чугуївтепло» з урахуванням вимог ст.ст. 257, 264 та 265 ЦК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання Зазначений висновок зроблений в ухвалі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 638/18231/15.

У зв`язку із зазначеним вимоги КП «Чугуївтепло» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання не грунтуються на вимогах закону, оскільки відповідачі є співвласниками нерухомого майна - вищевказаної квартири, яка належить їм на праві часткової сумісної власності, тому заборгованість за надані КП «Чугуївтепло» послуги з теплопостачання в розмірі 80442,06 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів в рівних частках по 26 814,02 грн. з кожного.

За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний: за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини: дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо зимовий період.

Відповідно до п.4 та п.5 ст.319 ЦК України власність зобовязує, орієнтуючи власника на те, що кожен з них не лише має субєктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використаннч цих прав. Власник не може використовуваи прво власності на шкоду правам та свободам громадян.

Згідно за ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 383 ЦК України також зазначено, що власник житла повинен використовувати належне йому майно (квартиру, будинок) за цільовим призначенням, тобто для проживання. забезпечувати його схоронність, утримувати у належному санітарному та технічному стані, утримуватись від руйнування або псування , підвищувати благоустрій житла та ін. Ремонт та інші зміни власник має право проводити, якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку.

Статтями 76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

КП «Чугуївтепло» не надано достовірних доказів того, що самовільне відключення квартири відповідачів від централізованого опалення призвело до порушень або обмежень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку, або порушують санітарно-технічні вимоги та правила експлуатації будинку.

У зв`язку із зазначеним суд вважає недоведеними вимоги КП «Чугуївтепло» про зобов`язання відповідачів відновити самочинно демонтовані опалювальні пристрої в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 шляхом приєднання опалювальних пристроїв до стояка центрального опалення, який розташований у зазначеній квартирі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи КП «Чугуївтепло» понесені судові витрати по сплаті судового збору ( з урахуванням витрат на подання заяв про видачу судових наказів ) в загальному розмірі 3842 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку по 1280,67 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Чугуївтепло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках з кожного по 26 814 (двадцять шість тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 02 копійки на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 67 копійок з кожного відповідача.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:Комунальне підприємство «Чугуївтепло», юридична адреса: 63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гагаріна, буд. 15, код .

Відповідачка:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . Відповідач:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 19 квітня 2024 року.

Суддя І.В. Карімов