Провадження № 2-н/554/2482/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву товариства з обмеженої відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла заява ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, а також суму судового збору, відповідно до ст.ст.11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Згідно з п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, заявником разом із заявою про видачу судового наказу, до суду надано копію заяви-приєднання (договору) зі споживачем, за якою заявник просить стягнути заборгованість за період з березня 2021 року по вересень 2023 року, однак вказана заява (договір) підписана споживачем 07.10.2021 року, з чого випливає, що відносини між боржником та стягувачем виникли не раніше дати підписання договору, відтак суд позбавлений можливості розглядати зазначену заяву як правову підставу для стягнення заборгованості за період, вказаний заявником.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З наданої заявником до суду довідки про фінансовий стан вбачається, що стягувач надає відомості про стягнення з боржника суми у розмірі 7998,30 гривень, яка виникла за період часу з 01 березня 2021 року по 30 вересня 2024 року.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду в листопаді 2024 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності, вважаю, що в заяві необхідно відмовити.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженої відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, а також суми судового збору, відповідно до ст.ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.