Справа № 342/412/24
Провадження № 2/342/296/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Малетина А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , в якому просить: 1) припинити спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0063, площа 025 га, за адресою АДРЕСА_1 ; 2) встановити на об`єкти нерухомого майна жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0063, площа 025 га, за адресою АДРЕСА_1 , спільну часткову приватну власність в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - по 1/2 ідеальній частці названих об`єктів нерухомого майна; 3) стягнути в повному обсязі з відповідача позивачу понесені позивачем судові витрати по справі.

22 березня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18 квітня 2024 року о 10.30 год.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі.

26.06.2024 до суду поступила заява про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 . А також клопотання адвоката Візінського В.В. про зупинення провадження у справі, в якому адвокат Візінський В.В. просив зупинити провадження у справі№342/412/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. До клопотання про зупинення додано: копія сповіщення, копії довідок та докази направлення клопотання позивачу.

17.07.2024 позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про продовження провадження у справі у звичному процесуальному режимі, відхилення як необґрунтованого клопотання адвоката Візінського В., який самозванно характеризує себе представником відповідача, зокрема, тому що його клопотання є поданим особою, яка немає повноважень на процесуальну участь у справі.

У судовому засіданні 30.07.2024 за результатами розгляду заяви про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 , після заслуховування пояснень адвоката Візінського В.В. та представника позивача адвоката Малетина А.Я., судом було прийнято рішення про недопущення адвоката Візінського В.В. до участі у справу, оскільки адвокатом, на той час, не було надано достатніх доказів, які б надавали адвокату Візінському В.В. повноваження діяти в інтересах відповідача ОСОБА_2 .

Клопотання про зупинення провадження у справі судом не вирішувалось.

20.08.2024 до суду повторно поступила заява про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якій зазначено, що відповідно до ч.4 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Як наслідок, ним, адвокатом Візінським В.В. укладено договір з ОСОБА_3 про надання правничої допомоги її сину ОСОБА_2 , для представництва його прав та законних інтересів у справі №342/412/24. Повноваження та обсяг прав підтверджує ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. В додаток до раніше поданих документів для підтвердження представництва інтересів ОСОБА_4 просив долучити: копію паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_3 , копію договору про надання правової допомоги.

У зв`язку з неявкою адвоката Візінського В.В. в судове засідання 21.08.2024, 11.09.2024 та 02.10.2024, заява про його вступ у справу, в якості представника відповідача судом не вирішувалась.

19.09.2024, засобами поштового зв`язку, до суду надійшло заперечення позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.214 ЦПК України щодо ведення справи.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року відхилено заперечення позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.214 ЦПК України на дії головуючого судді Федів Л.М. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Розгляд справи відкладено до 29.10.2024, у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та неможливістю належним чином повідомити відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи, оскільки як з`ясовано під час розгляду справи, відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання, на даний час місцеперебування його невідоме.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року у задоволенні заяви про вступ у справу №342/412/24 адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

Як зазначено вище, разом із заявою про вступ у справу №342/412/24 адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Візінським В.В. подано клопотання про зупинення провадження у справі, підписане як представником відповідача адвокатом Візінським В.В. В обгрунтування зазначеного клопотання, вказано, що згідно довідки від 14.02.2023 ОСОБА_2 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. Згідно довідки від 06.04.2023 ОСОБА_2 дійсно в період 26.06.2022 по 05.12.2022 та з 05.01.2023 по 17.01.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення Оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області. Відповідно до сповіщення від 18.01.2023 солдат ОСОБА_2 , зник безвісти 17.01.2023, під час ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації поблизу н.п.Роздолівка Донецької області. На зв`язок не виходить. Покликаючись на п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України просить зупинити провадження у справі№342/412/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Малетин А.Я. заперечили щодо поданого клопотання. Зазначили, що клопотання є поданим особою, яка не має повноважень на процесуальну участь у справі, а тому його слід повернути.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, у встановленому законом порядку.

Суд, вивчивши клопотання адвоката Візінського В.В. про зупинення провадження у справі, вислухавши думку позивача та представника позивача щодо поданого клопоотання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що разом із заявою про вступ у справу №342/412/24 адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Візінським В.В. подано клопотання про зупинення провадження у справі, підписане як представником відповідача адвокатом Візінським В.В.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року у задоволенні заяви про вступ у справу №342/412/24 адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви, судом зазначено, що суду не надано достатніх та належних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 дійсно бажає аби представництво його інтересів в суді здійснював адвокат Візінський В.В. (письмова згода клієнта на надання йому правничої (правової) допомоги) та за відсутності належних доказів про визнання відповідача ОСОБА_2 безвісно відсутнім, або зниклим безвісти за особливих обставин і відсутності доказів призначення ОСОБА_3 опікуном, над майном відповідача ОСОБА_2 , які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_3 , звернувшись до адвоката Візінського Василя Васильовича, діяла в інтересах відповідача ОСОБА_2 з метою захисту його прав, суд вважає, що підстав для задоволення заяв ОСОБА_5 про вступ його у справу №342/412/24, в якості представника відповідача ОСОБА_2 немає, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Отже, з викладеного слідує, що клопотання про зупинення провадження у справі, яке подане та підписане адвокатом Візінським В.В. подане особою, повноваження якої діяти в інтересах відповідача ОСОБА_2 , не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, яка визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення , зазначено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, вищевикладене суд вважає за необхідне клопотання про зупинення провадження у справі, яке подане та підписане адвокатом Візінським В.В., як представником ОСОБА_2 та додані до нього документи слід повернути ОСОБА_5 без розгляду.

У судовому засіданні, судом також ставилося на обговорення питання щодо зупинення провадження у справі на підставі ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України,оскільки із матеріалів справи, зокрема інформації, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, стало відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 15.03.2022 призваний першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу по мобілізації та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 січня 2023 року №18 солдата ОСОБА_2 визнано зниклим безвісти 18 січня 2023 року під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій.

Позивач заперечила щодо зупинення провадження у справі, вказуючи на те, що має право на поділ майна подружжя, яке їй належить по праву, незалежно від того, що ОСОБА_2 зник безвісти. Ствердила, що іншої інформації, щодо місця перебування відповідача ОСОБА_2 у неї немає. Достовірною є інформація, що мати ОСОБА_2 отримала сповіщення, що її син пропав безвісти. Вказала, що за адресою, що вказана в повістці: АДРЕСА_1 , куди вона час від часу навідується і, де зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , останній не проживає, його місцеперебування їй невідоме.

Представник позивача зазначив, що підстав для зупинення провадження у справі немає, оскільки ніхто таке клопотання не заявляв.

При вирішенні питання про зупинення провадження у справі на підставі ст. 251 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд вислухавши думку позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Як встановлено під час розгляду справи, зокрема, за результатами вжиття судом заходів щодо встановлення місцеперебування відповідача для належного повідомлення останнього про розгляд справи, а саме, звернення суду із запитами, доцільність звернення яких вирішувалась в судовому засіданні та ставилась на обговорення, і яке не заперечувалось представником позивача, судом встановлено, що ОСОБА_2 зник безвісти 18 січня 2023 року, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині 1 статті 251 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 вказаної правової норми, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21.10.2010, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

У правових висновках, що викладені в постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19, від 25 липня 2024 року у справі №852/2а-2/24 вказано, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, з огляду на те, що сторона - відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому вказана норма носить імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок, а не право зупинити провадження у випадку перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 , введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 №3578 від 12.08.2024 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 15.03.2022 згідно Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу по мобілізації. Згідно сповіщення військової частини НОМЕР_1 №19 від 18.01.2023 пропав безвісти поблизу АДРЕСА_2 . Місце перебування на даний час не відоме.

Відповіддю командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №2993 від 30.08.2024 стверджується, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2022 N 174 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на посаду гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 січня 2023 року N 18 солдата ОСОБА_2 визнано зниклим безвісти 18 січня 2023 року під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 січня 2023 року N 19 солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти 18 січня 2023 року, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у навчальну частину (центр) з територіального центру комплектування та соціальної підтримки (збірного пункту) громадян, направлених для проходження базової військової служби;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Частина 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлює, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі: перебування на лікуванні; захоплення в полон або заручником, а також інтернування у нейтральну державу; безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим; настання інших випадків, визначених законодавством. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи той факт, що військова частина НОМЕР_1 не отримувала і не обізнана про існування рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання солдата ОСОБА_2 безвісно відсутнім або оголошення його померлим, солдат ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), який зник безвісти 18.01.2023, не виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , тобто перебуває у складі Збройних Сил України.

За таких обставин, враховуючи, що сторона по справі - відповідач ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації та, перебуваючи на військовій службі, 18 січня 2023 року, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, приймаючи безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, зник безвісти, що унеможливлює його явку до суду на невизначений строк, з метою недопущення порушення прав учасників провадження на справедливий судовий розгляд, в той же час враховуючи, що законом чітко визначено обов`язок суду зупинити провадження у справі за обставин перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд вважає за необхідне провадження в даній справі зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.1 ст. 254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.183, 251, 253, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про зупинення провадження у справі, яке подане та підписане адвокатом Візінським В.В., як представником ОСОБА_2 та додані до нього документи - повернути ОСОБА_5 без розгляду.

Зупинити провадження по цивільній справі №342/412/24 (провадження 2/342/296/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, до припинення перебування відповідача - ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі може бути поновлено за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 21.11.2024.

Суддя: Федів Л. М.