Справа № 334/3047/24
Провадження № 2/333/3409/24
26 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги,
Згідно абзацу 1 Статті 2 Закону України від 18.05.2004 №1727-IV «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі Закон № 1727) право на державну соціальну допомогу мають громадяни України, які є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 (далі Порядок № 261).
Пунктами 9 і 39 Порядку №261 передбачено, що соціальна допомога призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а виплата і покриття витрат на її доставку здійснюються за рахунок коштів державного бюджету. Перелік документів які подаються для призначення соціальної допомоги визначено пунктом 10 Порядку № 261.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 261 соціальна допомога призначається особам з інвалідністю - на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. Відповідно до пункту 10 Порядку № 261 органи соціального захисту населення самостійно додають до заяви витяг з акту огляду, одержаний ними від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК).
Рішенням про призначення допомоги від 20.11.2019 на підставі отриманої виписки з акту огляду медико-санітарною експертною комісією відповідачу призначено державну соціальну допомогу як інваліду 2 групи на період з 19.11.2019 по 30.11.2020 у розмірі 1564,00 грн. на місяць. Розпорядженнями про перерахунок державної соціальної допомоги сума виплати з 01.12.2019 збільшена до 1638,00 грн. на місяць, а з 01.07.2020 до 1712,00 грн. на місяць.

Після закінчення строку призначення соціальної допомоги, виплату було подовжено на період карантину, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» з 01.12.2020 по 30.04.2021 у сумі 1 712,00 грн. на місяць.

В березні 2021 року у зв`язку із закінченням у 2020 році строку дії довідки МСЕК, та ненадходженням нової, відповідачу направлено запит щодо проходження переогляду, та не отримано відповіді. Місце знаходження відповідача не встановлене. 27.04.2021 в ході проведеної вибіркової перевірки, Департаментом отримано електрону довідку Департаменту реєстраційних послуг про зняття ОСОБА_1 з реєстрації за зареєстрованим місцем проживання з 23.07.2020.

Відповідно статті 14 Закону № 1727 одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми.

Відповідно до рішення від 30.04.2021 відповідач в режимі перерахунку в межах терміну призначення був знятий з оплати з 01.08.2020. Сума переплати надмірно отриманої допомоги за період з 01.08.2020 по 30.04.2021 склала 15 408,00 грн.

15.05.2021 року за вих. №03-07/2503 відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості у розмірі 15408,00 грн. повернута не була.

02.05.2024 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі 334/3047/24 цивільну справу за позовною заявою Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

05.06.2024 відповідно до ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/3047/24 позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за спрощеною процедурою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Виключення, визначені ст.1215 ЦК України, на правовідносини, що виникли між сторонами у справі, не застосовуються, оскільки переплата у виплаті державної грошової допомоги виникла саме внаслідок недобросовісності з боку відповідача (набувача майна).

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі вищевикладеного, та приймаючи до уваги ту обставину, що Відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів Позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5,12,13,77,78,81, 141,243,247,259,263-265,280-282 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради () надміру виплачену державну соціальну допомогу в сумі 15408,00 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста вісім грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради () судові витрати в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 копійок.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова