печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик ОЛ., перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, 13 листопада 2024 року визначено суддю для розгляду справи та передано для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, разом з долученими до неї доказами, суддя приходить до наступних висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Заявник, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення, посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Буча Київської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Цeнтральногo міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13 серпня 2023 року.

Пoмepла була матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Дарницьким відділом ЗАГС м. Києва 15 травня 1975 року.

Після смерті матері ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, a саме: гараж (поверх 1, ряд 3), загальна площа 38,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка, площею 0,0542 га, для ведення особистого господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, кадастровий номер земельної ділянки :02:008:0101, частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 . В даній квартирі разом з нею на момент її смерт,і ІНФОРМАЦІЯ_1 року, також були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні.

Після своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом є заявник та його рідний брат, син померлої ОСОБА_2 .

Заявник спадщину після смерті матері прийняв, подавши у встановлений законом строк відповідну заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Разумовій О.І., що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Інший спадкоємець ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 не прийняв, оскільки на момент її смерті фактично з померлою не проживав та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, як це передбачено законом. Тобто заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , оскільки інший спадкоємець за законом спадщини не прийняв.

На початку березня 2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Разумової О.I. з питання отримання спадщини та видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , як єдиному спадкоємцю. Ha його звернення нотаріус 11 березня 2024 року надала роз`яснення, у якому зазначила, що відповідно до п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому, нотаріус зазначила, що факт проживання у спадковому процесі перевіряється нотаріусом відповідно до інформації з Територіальної громади міста Києва про наявність осіб, які мають право користуватись житловою площею квартири. Як зазначає нотаріус у своєму роз`ясненні, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва № 108754429 від 11.03.2024, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою її останнього місця проживання був зареєстрований в тому числі ОСОБА_2 , який заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подав. Тому видача свідоцтва про право на спадщину на частку, що перевищує належну по закону, суперечить законодавству України.

У вимогах заяви ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Буча Київської області.

Рішення суду про встановлення факту н проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 у вказаному об`єкті нерухомого майна станом на день відкриття спадщини призведе до припинення права ОСОБА_1 на спадкування після смерті спадкодавця. Ці обставини свідчать про те, що між заявником та ОСОБА_2 існує спір про право на спадкування після смерті ОСОБА_4 . Такий спір підлягає вирішенню в порядку позовного, а не окремого провадження.

Згідно приписів ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст. 315, 259-260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Л. Бусик