Провадження №: 2-о/755/659/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Карандюк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заяву обґрунтовано тим, що 29 серпня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 584. Рішення Єнакіївського районного суду Донецької області від 22 лютого 1995 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. 05 березня 2024 року Єнакіївським районним судом Донецької області по справі № 13-1-14/2024 постановлено ухвалу про виправлення описки у рішенні Єнакіївського районного суду Донецької області від 22 лютого 1995 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 29 травня 2024 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Відділом РАГС Єнакіївського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Оригінал рішення Єнакіївського районного суду Донецької області від 22 лютого 1995 року залишився у Відділі РАГС Єнакіївського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Водночас,

28 червня 2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено ОСОБА_2 у внесенні змін до актового запису про розірвання шлюбу в державного реєстру актів цивільного стану громадян у зв`язку із відсутністю у реєстрі актового запису про розірвання шлюбу. Тому заявнику рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення відповідного факту.

Встановлення факту ОСОБА_2 необхідно для реалізації її цивільних прав та отримання свідоцтва про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного просила встановити факт розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 13 листопада 2024 року на 16-00 год.

У судовому засіданні 13 листопада 2024 року заявник ОСОБА_2 повідомила, що до органів реєстрації актів цивільного стану після ухвалення рішення Єнакіївським міським судом Донецької області 22 лютого 1995 року з метою реєстрації розірвання шлюбу не зверталася. У

2024 році звернулась до так званого «Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» із копією рішення Єнакіївського міського суду Донецької області про розірвання шлюбу від 22 лютого 1995 року та отримала відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу. На даний час звернутись до органів реєстрації на території України не має можливості, оскільки копію рішення віддала так званому «Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». До Єнакіївського міського суду Донецької області (до суду, якому визначили територіальну підсудність справ) з метою отримання копії рішення суду від 22 лютого 1995 року та подальшої реєстрації такого факту не зверталася. Вважає себе розлученою, а встановлення факту потрібно для термінової реєстрації нового шлюбу з чоловіком, який є військовослужбовцем.

Представник заявника - адвокат Карандюк Ю.О., доводи заяви підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Правом на подання пояснень по суті справи не скористалися. 06 листопада 2024 року подали заяву про розгляд справи без участі представника, просили розглянути справу відповідно до фактичних обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

У статті 315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня

1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня

1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Таким чином, предметом встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення у суді є: існування факту реєстрації; якщо відповідний запис в органах РАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦС відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Отже, стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачає встановлення у судовому порядку факту розірвання шлюбу за умови доведеності того, що шлюб було розірвано, але втрачені відповідні документи, які не можливо поновити.

Встановлення в судовому порядку, в тому числі й в порядку окремого провадження, факту реєстрації розірвання шлюбу, здійснюється за умови відповідної реєстрації в передбаченому законом порядку та втрати відповідного документу, який не можливо поновити.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Приморським РС у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області 02 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Єнакієве Донецької області. На сторінці 10 паспорту «Сімейний стан» міститься штамп ВДРАЦС міста Єнакієве Донецької області про реєстрацію шлюбу з громадянином ОСОБА_3 , 1970 року народження, дата реєстрації шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 лютого 1995 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 1992 року у відділі ЗАГС міста Єнакієве Донецької області, розірвано. Рішення набрало законної сили 07 березня 1995 року, копію рішення видано для пред`явлення в органах запису актів громадянського стану.

До матеріалів справи долучено ухвалу так званого «Єнакіївського міськрайонного суду» від

05 березня 2024 року про виправлення описки в рішенні Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 лютого 1995 року, відповідно до якого заяву ОСОБА_2 про виправлення описки задоволено, вирішено виправити описку у рішенні суду від 22 лютого 1995 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та вважати правильним у вказаному рішенні ім`я ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

На підставі вказаних документів так званим «Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» 29 березня 2024 року видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 20 листопада 1995 року вчинено актовий запис про розірвання шлюбу

№ 646. Прізвище після розірвання шлюбу: « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 ».

Згідно листа Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 28 червня 2024 рок у № 301/33.4-87, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації щодо державної реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 22 лютого 1995 року по теперішній час не виявлено.

Згідно статті 38 Кодексу про шлюб та сім`ю України, у редакції станом на дату ухвалення рішення Єнакіївського міського суду Донецької області, за життя подружжя шлюб може бути розірваний шляхом розлучення за заявою одного з подружжя або їх обох.

Розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку, а у випадках, передбачених статтями

41 і 42 цього Кодексу, - органами запису актів громадянського стану (стаття 39 КпШС України).

Водночас, згідно статті 44 КпШС України, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах запису актів громадянського стану.

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 лютого 1995 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

При цьому, суд враховує, що надану заявником копію рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 лютого 1995 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, не засвідчено відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20 серпня 2019 року № 814 (зі змінами від 29 серпня 2019 року № 843). Також заявником не надано доказів звернення до Дружківського міського суду Донецької області, якому, відповідно до Розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року

№ 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» та Розпорядження Верховного Суду від 21 жовтня 2022 року № 61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» визначено територіальну підсудність справ Єнакіївського міського суду Донецької області, із заявою про видачу копії судового рішення по справі.

На наданій заявником копії рішення міститься відмітка, що рішення набрало законної сили

07 березня 1995 року, копію рішення видано для пред`явлення в органах запису актів громадянського стану.

Положеннями Кодексу про шлюб та сім`ю України не передбачено обов`язку суду здійснювати направлення органам реєстрації актів цивільного стану копії рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, відповідний актовий запис складався після особистого звернення сторони із копією рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

При цьому, з наданої заявником копії свідоцтва серії НОМЕР_1 від 29 березня 2024 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що 20 листопада 1995 року вчинено відповідний актовий запис про розірвання шлюбу № 646.

Згідно із частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі їх поновлення, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (частина третя статті 9 цього Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

За правилом частини першої статті 12 вищевказаного Закону внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Частинами першою - третьою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

Згідно із пункту 3 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 із змінами та доповненнями, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Як передбачено пунктом 3 розділу ІІ зазначених Правил для державної реєстрації актів цивільного стану подаються заява, документи чи у випадку, передбаченому абзацами п`ятими, сьомим цього пункту, у відповідній заяві зазначаються відомості про документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, зокрема, рішення суду про встановлення факту реєстрації (розірвання) шлюбу.

Натомість, у відповідності до пункту 1.2 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

При цьому, суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 3.17 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що якщо рішенням суду встановлено факт, що має юридичне значення, зокрема, факт реєстрації чи розірвання шлюбу на тимчасово окупованій території України, відповідний актовий запис не поновлюється, оскільки первинний актовий запис не складався органом державної реєстрації актів цивільного стану, утвореним відповідно до Конституції та законів України, а за місцем звернення заявника відділом державної реєстрації актів цивільного стану України проводиться державна реєстрація акту цивільного стану шляхом складення актового запису про укладення чи розірвання шлюбу.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З листа Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 28 червня 2024 року

№ 301/33.4-87 вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення актового запису про розірвання шлюбу на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого органами, що діють на тимчасово окупованій теритрії України.

Варто вказати на те, що заявником не надано суду доказів про звернення до відповідного відділу ДРАЦС із заявою про внесення відповідного запису на підставі судового рішення або про поновлення втраченого актового запису від 20 листопада 1995 року № 646, який було вчинено на підставі рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 22 лютого 1995 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та, відповідно, отримання відмови компетентного органу в цьому, повідомлення про відсутність відповідного архіву чи його втрату, тощо.

Тобто, заявником не вчинено встановлених законом та порядком заходів для поновлення втраченого актового запису про розірвання шлюбу (у разі його наявності) або звернення із заявою про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі судового рішення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що заявником не надано суду доказів належного звернення до компетентних органів із відповідною заявою про поновлення втраченого актового запису (у разі його наявності) або звернення із заявою про реєстрацію розірвання шлюбу на підставі судового рішення, та не надано відповідної відмови цього органу, тому на даний час відсутні правові підстави для встановлення факту розірвання шлюбу, в зв`язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтею 49 ЦК України, статтями 38, 39, 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 2-7, 12, 13, 81, 265-268, 293, 294, 315-319, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання:

АДРЕСА_2

Заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: бульв. Верховної Ради, 8/20, м. Київ.

Повне рішення виготовлено 18 листопада 2024 року.

Суддя О.О. Хромова