Дата документу 20.11.2024 Справа № 333/2679/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №333/2679/22 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Провадження №22-ц/807/2256/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

20 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Кочеткової І.В.,

Онищенка Е.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 вересня 2016 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №260, - розірвати.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Після розірвання шлюбу позивачці залишено шлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник ОСОБА_1 , адвокат Сердюк Роман Вікторович подав апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 30 жовтня 2024 року, яка надійшла до апеляційного суду 04 листопада 2024 року.

Разом з цим заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке мотивоване тим, що позивач участі у розгляді справи не приймала. Про існування оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 не було відомо. Примірник рішення який їй був направлений судом повернувся до суду без вручення. Із повним текстом судового рішення ознайомилася та фактично отримала його тільки 03 жовтня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи. З рішенням суду ОСОБА_1 не згодна, оскільки вона з даною позовною заявою не зверталася до суду, не підписувала її через те, що розривати шлюб з ОСОБА_2 наміру не мала. Просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки вважає, що заявником апеляційної скарги строк пропущено із поважних причин.

Просить також скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року у справі №333/2679/22. В ході підготовки розгляду справи судом апеляційної інстанції (п.6 ч. 1 ст. 365 ЦПК України) вирішити питання про призначення почеркознавчої експертизи для з`ясування питання щодо виконання підпису на позовній заяві від 07 липня 2022 року та додатках до неї саме ОСОБА_1 (а.с.1-5).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 листопада 2024 року матеріали справи №333/2679/22 витребувані з Комунарського районного суду м. Запоріжжя, які згодом надійшли до апеляційного суду.

Запорізьким апеляційним судом встановлено, що апелянтом при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Водночас, таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежності від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків:подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зі змісту статті 354 ЦПК України слідує, що клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Цивільно-процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За приписами ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними.

При цьому, поважні причини це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявник апеляційної скарги посилається на те, що участі у розгляді справи не приймала, примірник рішення який їй був направлений судом повернувся до суду без вручення, із повним текстом судового рішення ознайомилася та фактично отримала його тільки 03 жовтня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи, з яким не згодна, оскільки вона з даною позовною заявою не зверталася до суду, не підписувала її через те, що розривати шлюб з ОСОБА_2 наміру не мала.

Колегія суддів приходить до висновку, що клопотання заявника апеляційної скарги про поновлення процесуального строку на оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.1).

Інтереси ОСОБА_1 по справі представляла її представник адвоката Трачук Наталія Іванівна на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1098070 від 01 липня 2022 року на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2022 року (а.с.14).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 4). Дану адресу заявником також зазначено в апеляційній скарзі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 14 вересня 2022 року на 11-00 год. (а.с.9).

Копія вищезазначеної ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2022 року разом з судовою повісткою про виклик до суду, ОСОБА_1 була направлена поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації, що підтверджується супровідним листом суду першої інстанції від 12 листопада 2022 року за вих.№333/2679/22/8922/2022 (а.с.10). Проте, повернулася до суду 29 серпня 2022 року з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с.11).

У підготовче засідання, призначене на 14 вересня 2022 року ОСОБА_1 , її представник адвокат Трачук Н.І. не з`явилися, натомість адвокат 14 вересня 2022 року (вх. № 20083/22) подала суду заяву в якій просить підготовче засідання по справі провести у відсутності позивача та її представника, призначити справу до судового розгляду (а.с.13-14). Розгляд справи було відкладено на 05 жовтня 2022 року, про що свідчить протокол судового засідання від 14 вересня 2022 року (а.с.15).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 листопада 2022 року на 08-00 год, що також підтверджується протоколом судового засідання від 05 жовтня 2022 року (а.с.17,18).

Копія вищезазначеної ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року разом з судовою повісткою про виклик до суду, ОСОБА_1 була направлена поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу її місця реєстрації, що підтверджується супровідним листом суду першої інстанції від 05 жовтня 2022 року за вих.№333/2679/22/3938/2022 (а.с.19). Відомості про отримання судових документів матеріали справи не містять.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 10 листопада 2022 року, в судове засідання, призначене на 10 листопада 2022 року учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим, суд ухвали відкласти розгляд справи на 14 грудня 2022 року (а.с.22).

Як вбачається з матеріалів справи про час та місце слухання справи, яке призначене на 14 грудня 2022 року, судом на адресу ОСОБА_1 направлено судову повістку про виклик до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, конверт разом із судовою повісткою повернувся до суду із поштовою відміткою 05 грудня 2022 року «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.25), що відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Трачук Н.І. 13 грудня 2022 року подала до суду заяву (вх. № 29391/22), в якій просить розгляд справи, яка призначена на 14 грудня 2022 року провести у відсутності позивача та її представника, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с.23), що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 та її представника про розгляд справи 14 грудня 2022 року.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи, яка призначена на 14 грудня 2022 року. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не підписувала позовну заяву та не укладала з адвокатом Трачук Н.І. договору про надання правничої (правової) допомоги, матеріали справи не містять.

Відтак, підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи за її позовом, яка своєчасно та належним чином повідомлялася судом першої інстанції про судові засідання, відсутні. Крім того, свої інтереси довірила представляти в суді адвокату Трачук Н.І., яка тричі надала заяви до суду, в тому числі і на судове засідання, яке було призначене на 14 грудня 2022 року.

Стаття 272 ЦПК України передбачає порядок вручення судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України, учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Відповідно до пункту першого частини шостої статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Установлено, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі було ухвалено у відсутності сторін - 14 грудня 2022 року(а.с.28-29).

Як вбачається із супровідного листа, відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України, копія оскаржуваного судового рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя, зокрема ОСОБА_1 направлена поштою на адресу її місця реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.30).

Відомості про отримання ОСОБА_1 копії повного тексту оскаржуваного рішення матеріали справи не містять.

Проте, як вбачається із заяви представника ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. про видачу судового рішення, яка подана на адресу Ленінського районного суду м. Запоріжжя 12 січня 2023 року (вх. № 1170/23), остання отримала копію судового рішення - 27 січня 2023 року в приміщенні суду першої інстанції, про що свідчить її особистий підпис на зазначеній заяві (а.с.32). Повторно рішення суду адвокат за своєю заявою від 10 січня 2022 року (вх. № 809/23) отримала 23 лютого 2023 року (а.с.31).

Отже, копія оскаржуваного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року вручена адвокату Трачук Н.І. вважається належно врученою ОСОБА_1 , а саме 27 січня 2023 року (п.7 ст. 272 ЦПК України).

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати апеляційну скаргу на рішення Комунарського району м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року у строк до 27 лютого 2023 року (перший робочий день, понеділок, перенесений з вихідного дня неділі 26 лютого 2023 року).

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 в особі представника, адвокатом Сердюк Р.В. до апеляційного суду засобами поштового зв`язку 30 жовтня 2024 року, тобто через 1 рік 8 місяців 3 дні від дня вручення ОСОБА_1 та її представнику адвокату Трачук Н.І. копії рішення суду.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 10 жовтня 2023 року звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою (вх. №33130 від 10 жовтня 2023 року) про видачу копії рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року (а.с.34), що також свідчить про її обізнаність про ухвалення судового рішення у даній справі.

Проте, апеляційна скарга була подала лише 30 жовтня 2024 року, тобто через 1 рік 20 днів, після написання ОСОБА_1 заяви про видачу копії судового рішення, складеної 10 жовтня 2023 року.

При цьому, випадків, передбачених пунктом 2 частини 2 ст. 358 ЦПК України, колегією суддів не встановлено.

До того ж, ОСОБА_1 , не була позбавлена можливості знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, оскаржувати судове рішення у визначеному законом порядку тощо, що передбачено ст. 43 ЦПК України.

З огляду на зазначене посилання ОСОБА_1 на те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен відраховуватися з дати отримання нею в суді першої інстанції судового рішення за її заявою, а саме 26 вересня 2024 року є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, зміст апеляційної скарги не містить.

Оцінивши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких інших підстав та мотивів поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вона не містить, а зазначені нею підстави для поновлення такого строку є тільки формальне посилання на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Відтак, вказані заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку спростовуються наявними у справі доказами, апелянт була учасником у справі та повідомлялась про розгляд справи із дотриманням вимог чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню. У зв`язку з цим апеляційне провадження у справі не може бути відкрите.

Керуючись 127, 358, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копії ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ч. 8 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Кочеткова І.В. Онищенко Е.А.