Провадження № 2/522/1846/24
УХВАЛА

20 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Якових Євген Володимирович, про відвід головуючому у справі судді Федчишеній Т. Ю., -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Донський дворик», про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

08.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від адвоката Якових Є. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про відвід судді Федчишеній Т. Ю.

Заяву отримано суддею 18.11.2024.

Указана заява обґрунтована тим, що 05.11.2024 ОСОБА_1 стало відомо про звернення судді ОСОБА_3 до Офісу Генельного прокурора із заявою про втручання представника іншої сторони в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя, а саме на веб-сайті «Судово-юридичної газети» з`явилася публікація під назвою «Адвокат розповіла секретарю судді зайвого про справу та саму суддю, а потім отримала кримінальне провадження».

Зазначає, що хоча описані події відбулися в рамках іншої цивільної справи № 522/3099/22 про стягнення аліментів на дитину, сторонами в якій також є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вважає, що подібні висловлювання представника відповідача мали наслідком втрату суддею об`єктивності у прийнятті рішень у даній справі, оскільки ним 15.10.2024 в рамках розгляду даної справи подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна у виконавчому провадженні, в якій він не є стороною. Проте, суддею у задоволенні його заяви відмовлено, на його думку, з формальних підстав, оскільки вважає, що ним виконано всі вимоги законодавства та були всі підстави для задоволення заяви, на що вказує також судова практика. Вважає, що реальною причиною відмови у забезпеченні позову стало, скоріше за все, самоусунення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з її зверненням до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора із повідомленням про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Вважає, що саме у зв`язку з поданням суддею повідомлення про втручання в її діяльність представник відповідача адвокат Скиба К. В. усно заявила у судовому засіданні 24.09.2024 відвід з посиланням на наявність сумнівів у неупередженості судді при розгляді даної справи, проте суддею у задоволенні усної заяви про відвід було відмовлено. Вважає, що у ситуації, де обидві сторони процесу мають сумніви у безсторонності суду, є підстави для задоволення його заяви про відвід.

Також указує, що 29.10.2024 ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце, проте суддею у задоволенні його заяви відмовлено з підстав невідповідності площі нерухомого майна, зазначеної у позовних вимогах, в заяві про забезпечення позову та правовстановлюючих документах. Вважає відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову формальною, оскільки суддею не було перевірено наявні в матеріалах справи правовстановлюючі документи та подану заяву.

Вважає, що повторна відмова ОСОБА_1 у забезпеченні позову свідчить про необ`єктивність судді у прийнятті рішень через описані вище обставини, що є підставою для відводу судді та передачі справи на повторний автоматизований розподіл.

Також адвокат Якових Є. В. просить поновити строк на подання заяви про відвід та зазначає, що основною підставою для відводу судді є викладені вище обставини щодо втрати суддею об`єктивності при ухваленні законних рішень у даній справі внаслідок неправомірного втручання представника іншої сторони у діяльність судді під час здійснення правосуддя, про деталі якого стало відомо ОСОБА_1 та його представнику лише 05.11.2024.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 7 статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За вимогами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, перевіряючи дотримання заявником строку для заявлення відводу, передбаченого ч. 3 ст. 39 ЦПК України, суд зазначає таке.

Зі змісту заяви представника ОСОБА_1 адвоката Якових Є. В. про відвід судді слідує, що основною підставою для відводу заявник вважає втрату суддею об`єктивності при ухваленні судових рішень у даній справі, оскільки суддею Федчишеною Т. Ю., під головуванням якої здійснювався розгляд справи № 522/3099/22 між тими самими сторонами, повідомлено Вищу раду правосуддя та Генерального прокурора про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя. При цьому заявник посилається на те, що позивачу про повідомлення, подане суддею в порядку ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», стало відомо лише 05.11.2024 з публікації на веб-сайті «Судово-юридичної газети».

Однак, 24.09.2024 у підготовчому засіданні у даній справі, в якому були присутні представник ОСОБА_1 - адвокат Якових Є. В. та представник ОСОБА_2 адвокат Скиба К. В., суддею було повідомлено присутніх про подання нею повідомлення до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора про втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя під час розгляду справи № 522/3099/22 та про обставини, що стали підставою для такого повідомлення.

Отже, про виконання свого обов`язку, передбаченого ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та про повідомлення суддею Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора про втручання в діяльність судді під час розгляду справи № 522/3099/22, сторонами в якій є ті самі особи, що і в даній справі, було відомо ОСОБА_1 ще 24.09.2024, оскільки у судовому засіданні був присутній його представник - адвокат Якових Є. В., яким підписано й дану заяву про відвід судді.

Оскільки представник ОСОБА_1 адвокат Якових Є. В. був обізнаний про указані обставини ще 24.09.2024 вважається, що ОСОБА_1 також був обізнаний про це 24.09.2024.

Більше того, представник ОСОБА_1 - адвокат Якових Є. В. у судовому засіданні 24.09.2024 заперечував проти задоволення усної заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Скиби К. В. про відвід судді, вважав, що направлення суддею повідомлення у відповідні органи про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя при розгляді справи № 522/3099/22 не є підставою для відводу.

Крім того, про наявність ухвал суду від 17.10.2024 та від 31.10.2024 про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову, останній був обізнаний ще 21.10.2024 та 01.11.2024 відповідно, шо підтверджується довідками секретаря судових засідань Глущенко Т. О. про доставлення документів до електронного кабінету.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Отже, про підстави, які заявник вважає підставами для відводу судді, останній дізнався щопізніше 01.11.2024.

Однак, із заявою про відвід судді адвокат Якових Є В. звернувся 07.11.2024, тобто із порушенням строку, встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків, такі підстави.

Однак, заявляючи клопотання про поновлення строку на подання заяви про відвід, представником ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань та не надано доказів поважності причин пропуску строку, встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України, а посилання його на те, що про обставини повідомлення суддею про втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя стали відомі позивачу та його представнику лише 05.11.2024 з публікації на веб-сайті «Судово-юридичної газети», спростовується матеріалами справи.

Відтак, правові підстави для поновлення строку на подання заяви про відвід судді відсутні.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про відвід судді підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись частиною 3 статті 39, частиною 2 статті 126, статтею 127 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про відвід судді відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Федчишеній Т. Ю. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА