ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Чернівці справа №713/822/24

провадження №22-ц/822/955/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретар Факас А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Данко Михайло Васильович на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, головуючий суддя в суді першої інстанції суддя Осокін А.Л.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач, будучи батьком, та маючи обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття свої обов`язки не виконує, та кошти на утримання дитини не надає.

Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі по 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати з 22 березня 2024 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Данко М.В. в апеляційній скарзі просить рішення змінити та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Посилалася на те, що суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів у розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, не врахував повною мірою матеріальний стан відповідача, стан здоров`я та потреби дитини, та залишив поза увагою інтереси дитини, яка має право на достатній та необхідний рівень матеріального забезпечення. Визначений судом розмір аліментів у вигляді 2000 грн. є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини, задоволення її потреб та забезпечення гармонійного розвитку.

Зокрема, на утримання дитини щомісячно витрачаються значні кошти, а саме на забезпечення її нормальними умовами для проживання, оплата комунальних послуг, витрати коштів на харчування, відпочинок та дозвілля, купівля одягу та взуття, засоби гігієни, купівлю для неї всього необхідного, а тому розмір аліментів в сумі 2000 грн. є недостатнім.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням суду 15 лютого 2023 року (а.с.11-13).

Від шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Після фактичного припинення подружніх стосунків, донька сторін проживає з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 18 березня 2024 року №2024/002689448 (а.с.10).

Мотиви та застосовані норми права, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції часткового не відповідає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в сумі 2000 грн. щомісячно.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина 2 статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років в сумі - 3196 гривень. Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог статті 180 СК України, його батьки.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно частини 1 статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно із частиною 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру стягнутих аліментів.

Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 2000,00 грн. щомісячно на дитину не буде достатнім для забезпечення якнайкращих її інтересів, не забезпечить дитині належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому потрібно змінити рішення суду першої інстанції, на підставі частини 1 статті 376 ЦПК України, та збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання дитини з 2000 грн. до 4000 грн.

На думку апеляційного суду, такий розмір аліментів буде достатнім та відповідатиме встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України та не буде надмірним тягарем для відповідача.

Зокрема, апеляційний суд виходить із того, що відповідач є особою молодого віку, повинен працювати та утримувати свою дитину на належному рівню життя, необхідному для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку малолітньої ОСОБА_4 . А також, відповідач не надав суду доказів, що у нього на утриманні перебувають інші особи, або що він не в змозі сплачувати аліменти у такому розмірі.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 травня 2024 року в справі № 755/18195/21.

При цьому, сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до частини 1 статті 192 СК України.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року №209/3260/13-ц (провадження №61-11541св23) зазначено, що додаткова виплачена у порядку визначеному постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» має постійний характер та відноситься до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 5000 грн., щомісячно, а тому ціна позову у справі складає 30000 гривень (6 х 5000 = 30 000).

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VI (далі - Закону) встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( станом на 2024 рік це 1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, за подання позовної заяви, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Позивачка відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

В мотивувальній частині рішення суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 4000 грн., щомісячно, отож позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково, а саме на 80,00% (4000 х 6 = 24 000 х 100 : 30000)

Отже, з відповідача ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви, в сумі 968 грн. 96 коп. (1211,20 х 80,00%).

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки позивачка в силу положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1453 грн. 44 коп. (968,96 х 150%).

З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанціях 2422 грн. 40 коп. (968,96 + 1453, 44).

За наведених обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору підлягає зміні.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення слід змінити.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Данко Михайло Васильович задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року, виклавши її в редакції цієї постанови.

Змінити резолютивну частину рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року, виклавши її в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги в загальному розмірі 2422 грн. 40 коп.

В решті рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: О.О. Одинака

І.Б. Перепелюк