ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/789/24 Номер провадження 22-ц/814/2994/24Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Панченка О.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича на ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, в якому просила видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання 3 малолітніх дітей в розмірі частини заробітку платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року відмовлено у видачі удового наказу.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником заявлено вимогу, що не відповідає нормам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки немає конкретної визначеності розміру аліментів.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Гарницький П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що заява про видачу судового наказу відповідає вимогам як п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, так і ч. 5 ст. 183 СК України, оскільки в заяві чітко зазначено розмір стягуваних аліментів - заробітку, що безпідставно залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що з заяви і доданих документів вбачається, що заявлено вимогу, яка не відповідає положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки не визначено конкретний розмір запитуваних аліментів

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Аналогічні норми містяться в ч. 5 ст. 183 СК України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ЦПК України визначено процесуальний порядок розгляду цивільних справ й процесуальний закон не змінює мінімального розміру аліментів, визначеного СК України та спеціальним законом України.

Тобто, мінімально встановлений законодавством розмір стягуваних аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вже визначено законодавством України, тому зазначення заявником в заяві про видачу судового наказу мінімальної межі стягуваних на утримання дитини аліментів замість зазначення верхньої межі (не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку) не свідчить про невідповідність заяви про видачу судового наказу вимогам ст. 161 ЦПК України.

В даному випадку заявником зазначена конкретна вимога про стягнення аліментів на утримання трьох дітей в розмірі 50 відсотків, тобто половина заробітку (доходу) платника аліментів, що повністю узгоджується з положеннями п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, а відтак висновок суду про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу є помилковим.

Враховуючи, що визначений положеннями ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку є безспірним та являється визначеною державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого виду судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання, висновки суду про не зазначення заявником конкретного розміру запитуваних аліментів є помилковим та свідчить про безпідставну відмову у видачі судового наказу.

За казаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню, як постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Гарницького Павла Петровича задовольнити.

Ухвалу Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови суду виготовлено 18 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна О.Ю. Кузнєцова О.О. Панченко