Справа № 570/5006/24
Номер провадження 2-н/570/687/2024
У х в а л а

07 жовтня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі суддіКрасовського О.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.161, 163, 165 ЦПК України у справі за заявоюОСОБА_1 до Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого про видачу судового наказу, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 до Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості у сумі 15 000 грн. 00 коп. - суму основного боргу, 670 грн. 14 коп. - інфляційні втрати, 288 грн. 93 коп. - три відсотки річних та понесені судові витрати на користь заявника.

Ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК України).

Крім того, наказне провадження - один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена, оскільки має місце "урізана" цивільна процесуальна форма: на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; не може бути пред`явлено зустрічний позов; урізана модель стадійності цивільного процесу: немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; сторони не повідомляються про видачу судового наказу; судовий наказ видається за відсутності сторін та видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам Цивільного кодексу.

Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу.

Заявник просить стягнути із Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого грошової заборгованості у сумі 15 000 грн. 00 коп. - суму основного боргу, 670 грн. 14 коп. - інфляційні втрати, 288 грн. 93 коп. - три відсотки річних та понесені судові витрати.

До заяви надає копію договору № 23-08/23 про надання правової допомоги від 23 серпня 2023 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг за договором № 23-08/23 від 23 серпня 2023 року, копію претензії б/н від 12.07.2024 р., копію відповіді на претензію № 73 від 23.07.2024 р., копію повідомлення на претензію б/н від 26.07.2024 р.

Слід зазначити, що заявниця просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого грошової заборгованості, одночасно в заяві вказує, що додатковим рішенням у справі 911/2871/23, де заявниця виступала як адвокат боржника, було задоволено позовну заяву ОП санаторій «Червона калина» та стягнуто з ОСОБА_2 витати на правову допомогу в розмірі 15000 грн. Постановою Північного апеляційного господарського суду рішення від 30.05.2024 року першої інстанції та прийняте додаткове рішення залишено без змін. Тобто боржник при виконанні рішення суду отримає судові витрати на правову допомогу, які до цього часу фактично не сплатив заявнику (адвокату).

Проте копії таких рішень до заяви не додає.

У даному випадку із поданої заяви про видачу судового наказу вбачається спір, що за правилами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно, заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне відмовити заявниці у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 165, ч.2 ст. 167 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого про видачу судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.