СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20365/24

пр. № 2/759/6119/24

11 листопада 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.

У жовтні 2024 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заяву мотивує тим, що заявнк перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 10 лютого 1990 року по 03.05.2001 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу сторони продовжили шлюбні відносини. У 2018 році заявник, ОСОБА_3 , їх донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_4 приватизували безоплатно квартиру у рівних частках. Особовий рахунок на квартиру за адресою АДРЕСА_2 оформлено було на ОСОБА_3 13 липня 2024 року сповіщенням В/Ч НОМЕР_1 було повідомлено, що ОСОБА_3 пропав безвісті при особливих обставинах при захисті України, у сповіщенні було вказано сповістити дружину - ОСОБА_1 . У подальшому від ІНФОРМАЦІЯ_6 15.07.2024 року було сповіщено сім`ю безвісті зниклого. Зазначає, що з 2001 року по 09.07.2024 року завниця проживала як чоловік та

дружина із ОСОБА_3 , котрий 09.07.2024 року зник безвісті у

результаті бойових дій. За період спільного проживання вони разом вели спільне

господарство, купували продукти, побутові речі, зробили ремонт будинку, ходили до

церкви, піклувалися один про одного, родичі та близькі сприймали їх як подружжя,

виховували доньку та онука, який вважає їх бабусею та дідусем; інших шлюбів за

період їхнього проживання зареєстровано не було. Вони проживали разом, як

родина. ОСОБА_3 був призваний на військову службу до складу

Збройних Сил України та, виконуючи бойове завдання, пропав без вісті. Заявниця не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку та ініціювати питання виплати грошових коштів. У зв`язку з чим просить встановити факт проживання однією

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити її. Пояснила, що з 2001 року по 09.07.2024 року завниця проживала як чоловік та

дружина із ОСОБА_3 , котрий 09.07.2024 року зник безвісті у

результаті бойових дій. За період спільного проживання вони разом вели спільне

господарство, купували продукти, побутові речі, зробили ремонт будинку, ходили до

церкви, піклувалися один про одного, родичі та близькі сприймали їх як подружжя,

виховували доньку та онука, який вважає їх бабусею та дідусем; інших шлюбів за

період їхнього проживання в них зареєстровано не було. Вони проживали разом, як

родина. ОСОБА_3 був призваний на військову службу до складу

Збройних Сил України та, виконуючи бойове завдання, пропав безвісті.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, не заперечувала проти задоволення заяви.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/008803537.

Відповідно до довідки виданої Філією № 807 ЄРРЦ № 1146 від 11.08.2010 року за адресою АДРЕСА_3 проживає 4 особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні було досліджено копії паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_3 , які перебувають у володінні заявниці.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки № 1689/104 від 16.05.2024 року виданої командиром військової частини № НОМЕР_3 полковником ОСОБА_5 старший сержант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено актовий запис № 220, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .

15 липня 2024 року було направлено ОСОБА_1 «Сповіщення сім`ї № 212/184/07.24» якій повідомлено, що ОСОБА_3 зник безвісти 09.07.2024 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

13 липня 2024 року командиром та начальником штабу військової частини НОМЕР_1 було направлено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення з проханням сповістити громадянку ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_3 , про те, що її чоловік старший сержант ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який 09.07.2024 року у районі бойових дій поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, виконуючи бойове завдання зі захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України зник безвісти.

Фотографіями, наданими заявницею та досліджених судом, підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю у період, зазначений у заяві.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки:

«94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення заявниці та оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами. Встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо.

Суд вважає, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливостіУ зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з безвісті зниклим ОСОБА_3 з 2001 року і до 09.07.2024 року по дату його зникнення безвісти, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 258, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який пропав безвісті 09.07.2024 року, однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 2001 року по 09.07.2024 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко