УХВАЛА

20 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 751/5886/24

провадження № 61-14519ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - Романенка Олексія Сергійовича, на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року в справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, заінтересовані особі: Акціонерне товариство «Полікомбанк», фізична особа-підприємець Бондаренко Олександр Миколайович, про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - Романенка О. С., на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для подання уточненої касаційної скарги, в якій зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені статтею 389 ЦПК України, доказів надсилання копії скарги іншим учасникам справи та сплати судового збору, .

У листопаді 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 листопада 2024 року, зокрема уточнена касаційна скарга.

В уточненій касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного оскарження, на пункти 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Проте, повторно посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник не обґрунтовує вказану підставу касаційного оскарження, а саме у скарзі не наведено вмотивованих обґрунтувань необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; заявником не вказано, який саме висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду застосовано апеляційним судом.

Визначення заявником, як підставу касаційного оскарження, пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки касаційна скарга не містить посилань на норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Отже, неналежний виклад підстав касаційного оскарження, необґрунтованість цих підстав особою, яка звертається із касаційною скаргою, унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 04 листопада 2024 року про залишення касаційної скарги без руху заявником виконано частково, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - Романенка Олексія Сергійовича, на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2024 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Заявнику та іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара