Справа № 367/6698/18
Провадження № 6/761/933/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Панчоха Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 , відповідно до якої просить: видати дублікат виконавчого листа та поновити строки для його пред`явлення за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2020 у цивільній справі № 367/6698/18.

На обґрунтування заяви заявник зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 367/6698/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 147 349,03 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., а всього: 167 349,03 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 673,50 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено. При цьому, стягувач не зміг використати своє право стягнути з відповідача кошти за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 367/6698/18 у примусовому порядку.

Також, заявник просить видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 367/6698/18. Крім цього, оскільки, рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий документ не було пред`явлено до виконання в строк, визначений у Виконавчому листі, заявник звернувся до суду з вимогами про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення.

У судове засідання заявник не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд вважає можливим провести дане судове засідання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах регулюються розділом VI ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши надані документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання по суті, приходить до наступних висновків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 367/6698/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 147 349,03 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., а всього: 167 349,03 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 673,50 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Заявник зазначає, що зазначений виконавчий лист було втрачено при пересилці Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби (докази направлення постанови разом з виконавчим документом на адресу стягувача надано не було).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Частиною першою статті 433 ЦПК України, встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як на підставу пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на ті обставини, що виконавчий лист по справі № 367/6698/18 після винесення відповідної постанови заявнику фактично не повернуто, як не вручено і саму постанову від органів Державної виконавчої служби, тому заявник не мав змоги використати своє право стягнути з боржника кошти за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 367/6698/18 у примусовому порядку.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", покладено саме на стягувача.

Постановою Верховного Суду України від 13.04.2016 справа N 6-599цс16 (ЄДРСР N 57312236) зазначається "Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції"). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження".

Таким чином, перевіривши матеріали справи та заяви, вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув, а рішення не виконано, причини пропуску строку для пред`явлення є поважними, суд приходить до висновку, що заява у частині поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа - підлягає задоволенню.

Також, за умовами ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Між тим, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того суд якого інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач чи державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 у частині про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 2-3042/11 - також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 81, 260, 261, 263, 353, 431, 433, 442, 446 ЦПК України, п. 17.4 розділ ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення - задовольнити у повному обсязі.

Поновити стягувачу - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2020 у цивільній справі № 367/6698/18.

Видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2020 у цивільній справі № 367/6698/18 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя: