Справа № 646/899/24
№ провадження 2/646/1420/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,

при секретарі - Герко Є.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про що був складений відповідний актовий запис № 1430 від 30.07.2016 року. Мають спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між сторонами на теперішній час досягнута. Майновий спір на теперішній час відсутній, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року провадження по справі зупинено та надано строк на примирення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 червня 2024 року провадження по справі відновлено.

У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Також вказала, що після розлучення просить залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки не хоче розлучатися з позивачкою та бажає зберегти сім`ю. Відповідач також вказав, що дійсно на теперішній час проживають з позивачкою окремо, спору про місце проживання дитини на теперішній час не мають, майновий спір на теперішній час відсутній.

Заслухавши відповідача, з`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами спрощеного провадження.

Так судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, сторони з 30 липня 2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про що був складений відповідний актовий запис № 1430, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Учасники справи мають спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

При зазначених обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує його права і свободи, що має на думку суду істотне значення.

Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України.

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Зі змісту статті ст. 110 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини між учасниками справи припинені по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, примирення не можливе, домовленість про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між сторонами на теперішній час досягнута, майновий спір на теперішній час відсутній, позов підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача та неповнолітніх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 200, 206, 264, 265, 280-282, 351, 352, 354, 355, ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області за актовим записом № 1430 від 30 липня 2016 року розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Копію рішення для виконання направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після складання повного судового рішення відповідно до ст.268 ЦПК України в цей же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено 11 липня 2024 року.

Суддя: С.В. Клімова