Дата документу 03.07.2024
Справа № 501/516/24
03 липня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»
відповідача: ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи не з`явились
ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 08.10.2018 між позивачем та відповідачем шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501073918 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 41 250 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.10.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17,99 %.
17.05.2021 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в т.ч. за договором від 08.10.2018, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1
18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05-21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в т.ч. за договором від 08.10.2018, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1 .
В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у т.ч. за кредитним договором №501073918, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1 .
Банк виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором.
Однак, відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 09.01.2024 за нею утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 55 870,53 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 28 884,24 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 26 986,29 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості 0,00 грн., нараховані 3 % річних 0,00 грн., інфляційні втрати 0,00 грн.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Відповідач відзиву на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві викладено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи (а.с.3 зв.).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явилася, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 12.02.2024 цивільну справу розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.47).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 27.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.50-51).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 08.10.2018 сторони уклали Оферту на укладання угоди про надання кредиту №501073918 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 41 250 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.10.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17,99 % (а.с.5-5 зв.).
17.05.2021 між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, т.ч. за договором від 08.10.2018, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1 (а.с.10-14).
18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05-21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, т.ч. за договором від 08.10.2018, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1 (а.с.16-18).
В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у т.ч. за кредитним договором №501073918, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та боржником ОСОБА_1 (а.с.24-26 зв.)
Банк виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором.
Однак, відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 09.01.2024 за нею утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 55 870,53 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 28 884,24 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 26 986,29 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги на дату виготовлення розрахунку заборгованості 0,00 грн., нараховані 3 % річних 0,00 грн., інфляційні втрати 0,00 грн.
V. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст.133 ЦПК, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.1, 2 ст.141 ЦПК).
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн., сплачені при подачі позову до суду (а.с.1).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до адвокатського об`єднання АО «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В., з яким укладено відповідний договір про надання правової допомоги №02/01-2024 від 02.01.2024, у відповідності до умов якого, погодили надання наступних правових (юридичних) послуг, а саме, супровід примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.44).
Дослідивши заяву на надання юридичної допомоги №02/01-2024 від 02.01.2024 та витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, згідно яких на надання усної консультації та вивчення документів витрачено 2 години вартістю 3000,00 грн., на підготовку пропозицій витрачено 2 години вартістю 4 000,00 грн., на складання позовної заяви про стягнення боргу витрачено 5 годин вартістю 10 000,00 грн., а всього 17 000,00 грн.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено належним чином, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим, що у даному випадку є підставою для задоволенні вимог про відшкодування таких витрат у розмірі 17 000,00 грн.
Керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, Суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко