Справа № 589/4010/23
Провадження № 2-ві/589/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 , про відвід судді Сидорчука Олександра Михайловича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Сумській області, Державної казначейської служби України, про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Сумській області, Державної казначейської служби України, про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

02 липня 2024 року в судовому засіданні позивач усно заявила про відвід судді Сидорчука О.М.

Заява мотивована тим, що позивач незгодна з рішеннями у справах №589/4873/14, №589/3616/21, які ухвалював суддя Сидорчук О.М. Крім того, підставою недовіри судді Сидорчуку О.М., є те, що питання недовіри судді Сидорчуку О.М. є у її представника ОСОБА_2 . А тому, у позивача є сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді Сидорчука О.М.

02 липня 2024 року ухвалою, постановленою суддею Сидорчук О.М., вирішено питання про відвід судді передати на розгляд іншому судді, якого буде визначено в порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). (а.с.3)

02 липня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Сидорчука О.М. розподілено судді Лєвші С.Л. (а.с.4)

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він:

- є членом сім`ї чи близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого суду, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

- брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

- прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також статтею 37 ЦПК України визначено підстави, які недопускають повторну участь судді у розгляді справи.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що:

- вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів;

- відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно із приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положення ст.36, 37 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

При цьому, самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки заява позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про відвід судді Сидорчука О.М. не підпадає під дію пунктів 1-4 ч.1 ст.36, ст.37 ЦПК України та подана на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, на позивача покладений обов`язок доведення обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні обставини, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

У поданій заяві про відвід позивачем не наведено та не надано жодного доказу щодо існування обставин, які вказували б наявність у судді ОСОБА_3 прямого чи побічного інтересу у даній справі чи викликали реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів. За відсутності таких доказів доводи заяви позивача про відвід судді є неспроможними і не можуть слугувати самостійною і достатньою підставою для відводу судді.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ця заява задоволенню не підлягає.

При цьому, суд виходить також із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258 - 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - ОСОБА_2 , від 02 липня 2024 року про відвід судді Сидорчука Олександра Михайловича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Сумській області, Державної казначейської служби України, про стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша