УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про зупинення провадження у справі)

Справа № 568/442/24

Провадження № 2/568/158/24

15 листопада 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Гудз Р.А., представника відповідача адвоката Яковчук О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Радивилівського районного суду Рівненської області із позовною заявою до АТ «Українська залізниця» та просять стягнути з відповідача на свою користь 2 100 000,00 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вимоги позову мотивовані тим, що 19.09.2020р. ОСОБА_4 заступив на чергування складача поїздів станції Броди та був направлений на нічну зміну на станцію Радивилів.

20.09.2020р. опівночі, від чергової по станції Радивилів ОСОБА_5 , надійшло повідомлення про необхідність подачі групи з сорока вагонів (зерновозів) на колію №18 ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів».

Подача вагонів здійснювалась тепловозом ЧМЕ-3 5571 під керуванням машиніста ОСОБА_6 локомотивного депо «Здолбунів» та складача поїздів ОСОБА_4 .

Після подачі тепловозу ЧМЕ-3 5571 до вказаних вагонів, які знаходилися зі сторони залізничного переїзду, машиніст ОСОБА_6 з`єднався із групою вагонів. Після виконання підготовчих дій, складач поїздів ОСОБА_4 за допомогою радіозв`язку повідомив черговій по станції Радивилів ОСОБА_5 про готовність осажування (початку руху) вагонів на територію ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», тепловоз із вагонами розпочав рух в сторону переїзду-стрілочного переводу №057 між коліями №21 та №18 до граничного стовпчика СП №115. Після повної зупинки маневрового складу, де останній вагон був за межами граничного стовпчика, складав поїздів ОСОБА_4 вжив заходів для фіксації вагонів з метою запобігання їх руху, повідомив чергового по станції ОСОБА_7 про закінчення осадження вагонів та можливість повернення на станцію.

20.09.2020р., приблизно о 03 годині 30 хвилин, машиніст ОСОБА_8 , працюючи в бригаді із складником потягів ОСОБА_9 , керуючи тепловозом ТГМ 23Б із шістьма завантаженими вагонами зерновозами, рухаючись зі сторони елеватора у напрямку заготівельного пункту зерна залізничною колією №101, яка веде на територію ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів», на стрілочному переводі між коліями №21 та №918 допустив зіткнення маневрового складу (тепловоз ТГМ 23Б та шість завантажених вагонів-зерновозів) з останнім вагоном-зерновозом групи з сорока вагонів, який стояв на стрілочному переводі між коліями №21 та №18 за граничним стовпчиком у напрямку стрілки стрілочного переводу.

У результаті зіткнення, складач поїздів, працівник ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_9 випав з тепловоза, потрапив під колеса першого вагона та отримав травми, від яких помер на місці події.

За фактом даного кримінального правопорушення слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП у Рівненській області 20.09.2020р. розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 276 КК України, про що було внесено відомості до ЄРДР за №0000290.

14.02.2022р. до Радивилівського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадження №000000290 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 276 КК України, а саме у порушенні працівником залізничного транспорту правил безпеки руху або експлуатації транспорту, а також недоброякісний ремонт транспортних засобів, колій, засобів сигналізації та зв`язку, якщо це спричинило загибель людей.

На час вчинення правопорушення на залізничному транспорті складач поїздів ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця» Регіональної філії «Львівська залізниця» виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на ст.ст. 1167, 1187, 1188 ЦК України.

29.10.2024р. представник відповідача адвокат Яковчук О.Д. подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Радивилівським районним судом Рівненської області кримінальної справи №0000290 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. Зазначає, що предметом зазначеного розгляду в тому числі є поведінка ОСОБА_4 , наявність його вини у виникненні пригоди за участі джерел підвищеної небезпеки, яка відбулась 20.09.2020р., внаслідок якої настала смерть ОСОБА_9 . Зазначає, що встановлення зазначеної обставини в силу положень ст. 82 ЦПК України матиме преюдиційне значення для даної справи, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просить зупинити провадження до набрання законної сили рішення суду у кримінальній справі №000000290.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_10 клопотання про зупинення провадження у справі підтримала, просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Гудз Р.А. заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи тим, що зібрані докази в ході розгляду даної цивільної справи дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Також додала, що Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що цивільно-правова відповідальність за моральну шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача, тому підстав для зупинення немає.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали свого представника та просили суд не зупиняти розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, їх представника, представника відповідача, приходить наступного висновку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 справа №752/4653/18.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває кримінальна справа №568/1451/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

Згідно обвинувального акту 20.09.2020р. приблизно о 03 год. 30 хв. на стрілочному переводі між коліями №21 та №18, що ведуть на територію ДП «Радивилівський комбінат хлібопродуктів» сталося зіткнення маневрового складу (тепловоз ТГМ 23Б та шість завантажених вагонів зерновозів) під керуванням машиніста ОСОБА_8 , працюючого в бригаді із складачем потягів ОСОБА_9 , з останнім вагоном-зерновозом групи з сорока вагонів, який стояв на стрілочному переводі за граничним стовпчиком у напрямку стрілки стрілочного переводу. Зазначені вагони були подані тепловозом ЧМЕ-3 5571 під керуванням машиністом ОСОБА_6 за допомогою складача поїздів ОСОБА_4 , який повідомив чергову станції Радивилів ОСОБА_5 про закінчення осадженні вагонів. Внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настала смерть складача потягів ОСОБА_9 . Дії ОСОБА_4 в зазначеній пригоді згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч.3 ст. 276 КК України, а саме в порушенні працівником залізничного транспорту правил безпеки руху, що спричинило смерть людини.

З витребуваних судом копій експертиз, що були проведені в рамках кримінальної справи вбачається, що експертами досліджувалися дії всіх учасників пригоди та їх взаємозв`язок із наслідками пригоди, а саме машиніста тепловоза ЧМЕ-3 5571 ОСОБА_6 зі складачем потягів ОСОБА_4 , машиніста тепловоза ТГМ 23Б ОСОБА_8 зі складачем потягів ОСОБА_9 та чергової станції ОСОБА_5 .

Позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_9 , внаслідок вищевказаної пригоди, який був також його безпосереднім учасником.

У справі №568/1451/22, яка розглядається Радивилівським районним судом Рівненської області безпосередньо вирішується питання вини ОСОБА_4 (третьої особи), колишнього працівника відповідача у вчиненні даної пригоди, що у свою чергу є визначальним при розгляді справи про відшкодування шкоди (заявленого позивачами позову).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Згідно ст. 1188 шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина будь-якої особи, у вчинені вищевказаної пригоди, на теперішній час не встановлена, в той час як шкода заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Посилання представника позивача на практику Верховного суду з питань відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в незалежності від встановлення вини, судом не приймаються до уваги, з огляду на те, що зазначена практика стосується умов, коли шкода заподіяна одним джерелом підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що клопотання про зупинення провадження підлягає задоволенню, оскільки, з огляду на предмет та підстави пред`явленого позову, розгляд вказаної цивільної справи передбачає з`ясування обставин у сукупності, які мають значення для справи та правову оцінку правовідносин, що підлягають встановленню в межах вказаного вище кримінального провадження.

Для повного та об`єктивного розгляду справи, важливою умовою відшкодування моральної шкоди відповідачем є обставини, що будуть встановлені у рішення (вироку) у справі №568/1451/22, яка розглядається Радивилівським районний судом Рівненської області, та може вплинути на результат розгляду даної справи, отже, існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача та відповідно зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.251,253ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Яковчук Олени Дмитрівни задовольнити.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, до набрання законної сили рішення суду у справі № 568/1451/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.11.2024р.

Суддя О.М. Делалова