Номер провадження: 22-ц/813/5227/24
Справа № 509/1302/24
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену під головуванням судді Кириченко П.Л., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання протиправною та скасування рішення комісії про донарахування,-

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Одесагаз» про визнання протиправною та скасування рішення комісії про донарахування, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії ПАТ «Одесагаз» № 2879аб від 27 червня 2023 року про донарахування за граничними об`ємами споживання природного газу населення споживачу ОСОБА_1 за порушення виявлене та зафіксоване представниками СКПО в акті про порушення №03510 від 16 травня 2023 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року матеріали справи передано на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2024 року цивільну справу за ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання протиправною та скасування рішення комісії про донарахування прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Не погодившись з ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції неправильно застосував правила підсудності оскільки звертаючись до суду з позовом позивач посилалася на Закон України «Про захист прав споживачів», а отже відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України мала право пред`являти позов за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відзиву до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу та передаючи справу на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси, виходив з того, що згідно 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).

За загальним правилом, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу.

Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян.

Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно із ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно із цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, є власницею 1/2 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Предмет позову пов`язаний із захистом прав споживачів, а саме: визнання протиправним та скасування рішення комісії про донарахування за граничними об`ємами споживання природного газу, позивач зазначає про вибір альтернативної підсудності (за вибором позивача).

Акт про порушення складений відповідачем щодо споживання газу саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У даній справі позивач використав належне їй право вибору суду за правилами підсудності та звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області за місцем виконання договору.

Таким чином, вказана цивільна справа підлягає направленню до Овідіопольського районного суду Одеської області для продовження розгляду.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 липня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова