Справа № 567/148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 120 381,49 грн., в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №78728817 від 15.02.2023 року в розмірі 45 175 грн., за кредитним договором № 00-6919109 від 20.02.2023 року - в розмірі 21 336,58 грн., за кредитним договором № 34367-02/2023 від 21.02.2023 року - в розмірі 28 597,91 грн. та за договором позики № 5201116 від 18.02.2023 року - в розмірі 25 272 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору позики № 78728817 від 15.02.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», відповідач отримав позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому відповідно до укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу №14/06/21від 14.06.2021 року та Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 45 175 грн., з яких : 13 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32 175 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою.

Первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язувався повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідач не виконав зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

Крім того, зазначає, що відповідно до кредитного договору № 00-6919109 від 20.02.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Качай гроші», відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 30.08.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30082023/2 від 30.08.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Качай гроші» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 21 336,58 грн., з яких : 5 512,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 824,08 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами.

На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Качай гроші» зобов`язувалось повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Качай гроші».

Окрім того, зазначає, що відповідно до іншого кредитного договору № 34367-02/2023 від 21.02.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 30.08.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» (попередня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм Груп» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 28 597,91 грн., з яких : 8 867,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 730,41 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами.

На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Інвеструм Груп» зобов`язувалось повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Інвеструм Груп».

Також, зазначає, що відповідно до ще одного договору позики № 5201116 від 18.02.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Маніфою», відповідач отримав позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 13.07.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13-07/2023 від 13.07.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо ОСОБА_1 в розмірі 25 272 грн., з яких : 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 272 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою.

Первісний кредитор ТОВ «Маніфою» зобов`язувався повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідач не виконав зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Маніфою».

Первісні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачу кредитні/позичкові кошти у розмірах, передбачених умовами договорів.

У порушення умов укладених договорів відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 120 381,49 грн.

За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Відповідач в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи тим, що позивач при зверненні до суду з вищевказаним позовом повинен був врахувати, що у нього є ігрова залежність та з 12.03.2023 року впродовж року він проходив курс лікування від ігрової залежності у ФОП ОСОБА_2 . Вважає, що кредитні договора та договора позики, укладені між ним та первісними кредиторами в електронній формі, були укладені з порушенням вимог чинного законодавства, так як не містять його електронного підпису. Крім того, вказує, що позивач не надав розрахунку заборгованості за кожним із вищевказаних укладених договорів, а тому заявлені позивачем до стягнення суми процентів за користування кредитними/позичковими коштами не грунтуються на умовах договору і складеному самим же позивачем розрахунку заборгованості. Зазначає, що позивач не довів належними і допустими доказами розмір суми заборгованості, яку він має намір стягнути з нього в судовому порядку. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на несправедливі умови кредитних договорів та договорів позики в частині річної процентної ставки, яка є непропорційно великою по відношенню до тіла кредиту/позики. Вказує, що не отримував повідомлень ні від позивача, ні від первісних кредиторів про необхідність погашення заборгованості, як і не отримував повідомлення про відступлення права вимоги до нього за вищевказаними кредитними договорами та договорами позики. Вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подало позовну заяву про стягнення заборгованості з порушенням норм матеріального та процесуального права, така позовна заява є необгрунтованою та передчасною, у зв`язку з чим вбачає підстави для відмови у її задоволенні в повному обсязі та наявності підстав для закриття провадження у справі.

Позивач в поданій до суду відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що кредитний договір чи договір позики укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, та вищевказані правочини не були б укладені без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, які відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Правил надання грошових коштів у кредит/позику є електронним підписом позичальника, який використовує отриманий одноразовий ідентифікатор як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт первісного кредитора за допомогою логіна і пароля до особистого кабінету. Відповідач та первісні кредитори узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення таких договорів та на тих умовах, які в них вказані шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач зазначає, що відповідно до умов кожного з укладених кредитних договорів та договорів позики грошові кошти надано первісними кредиторами відповідачу як позичальнику в безготівковій формі на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем при укладені таких договорів, при цьому ідентифікацію позичальника було здійснено через банк-емітента, який видав відповідачу відповідну банківську картку. Ні позивач, ні первісні кредитори не мають доступу до відомостей по карткових рахунках відповідача, оскільки така інформація становить банківську таємницю, разом з тим відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростовували факт зарахування кредитних/позичкових коштів на його картковий рахунок, вказаний в укладених ним договорах, як і не надав доказів, що такі карткові рахунки йому не належать. Позивач в обгрунтування розміру заборгованості за кредитними договорами та договорами позики надав суду детальні розрахунки заборгованості та докази, які підтверджують перерахування кредитних/позичкових коштів для відповідача за укладеними з ним договорами, які було отримано від первісних кредиторів. Зазначає, що договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, та договори факторингу, укладені між позивачем і первісними кредиторами, є дійсними та у встановленому порядку не оспорювались, а відтак щодо таких договорів діє презумпція правомірності правочину.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15.02.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики №78728817 в електронній формі, згідно якого відповідач отримав позику у розмірі 13 000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 9 календарних днів - з 15.02.2023 року по 24.02.2023 року, та зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 1) 0,875 % на день (знижена процентна ставка, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); 2) 2,5 % на день (базова процентна ставка); 3) 2,7 % на день (процентна ставка за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується в період карантину) (пункти 2.1-2.3 договору позики).

Згідно п.15 вищевказаного договору позики у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM» (перша позика 0,01%) для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», знижена процентна ставка, визначена п.2 договору, припиняє свою дію та застосовуюється базова процентна ставка, визначена п.2.3 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики.

Згідно пунктів 21, 22 договору позики, зазначений договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Після підписання договору такими електронними підписами його умови вважаються прийнятими, а договір укладеним. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ.

20.02.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-6919109 в електронній формі, згідно якого відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок надано кредит у розмірі 5 512,50 грн., строком на 120 календарних днів - з 20.02.2023 року по 20.06.2023 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі : 1) 1,75 % від суми кредиту за кожен день строку користування кредитом (знижена процентна ставка, яка надається позичальнику в якості заохочення та застосовується протягом перших 20 днів користування кредитом, тобто до 12.03.2023 року включно); 2) 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (стандартна процентна ставка, яка застосовується після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день його повернення), зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 262,50 грн. (пункти 1.1-1.4, 2.2 кредитного договору).

Згіднопункту 7.10 кредитного договору, вищевказаний договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та накладення кваліфікованої електронної печатки кредитодавця і електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Окрім того, 21.02.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 34367-02/2023 в електронній формі, згідно якого відповідач для власних потреб отримав кредит в безготівковій формі за реквізитами платіжної банківської картки, вказаної позичальником, на умовах строковості, зворотності та платності у розмірі 9 300 грн., строком на 9 календарних днів - з 21.02.2023 року по 01.03.2023 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (пункти 1.1-1.4 кредитного договору).

Сторони домовились, що всі документи щодо надання кредиту підписуються позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для підписання кредитного договору на телефонний номер позичальника направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи позичальника. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, позичальник підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора (п.1.10, 1.14 кредитного договору).

Також, 18.02.2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 5201116 в електронній формі, згідно якого відповідач для власних потреб отримав позику у розмірі 9 000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 58 календарних днів - з 18.02.2023 року по 17.04.2023 року, та зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 1) 1,65 % на день (акційна процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п.3.1.1 договору); 2) 2,2 % на день (базова процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п.3.1.2 договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди); 3) 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду) (пункти 2.1-2.5 договору позики).

Згідно умов додаткової угоди №1 від 26.02.2023 року, укладеної між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 , продовжено строк позики шляхом встановлення строку користування позикою до 01.05.2023 року (64 дні),зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2,2 % на день (базова процентна ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою) та в розмірі 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією додатковою угодою).

Згідно п.9.1 договору позики такий договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавцяв порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попередньо розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та приняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле.

Порядок створення та накладення сторонами підписів врегульовано п.9.2 договору позики та передбачає направлення позикодавцем одноразовового ідентифікатора на контактний номер телефона зареєстрований позичальником в особистому кабінеті для підписання договору позики, далі підписання договору позики позичальником здійснюється з використаннм електронного підпису одноразовим ідентифікатором шляхом введення його значення у відповідне поле. Вищевказаний спосіб укладення, в тому числі підписання, договору позики погоджений сторонами, та відповідно договір, укладений у зазначений спосіб, є чинним та прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.

Судом встановлено, що вищевказані договора позики та кредитні договора підписані відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачем в порядку передбаченому законом не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитних договорів та договорів позики, з їх укладенням сторони домовились, що укладення таких договорів з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню первісними кредиторами ідентичних за змістом договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З доводів позивача встановлено, що первісні кредитори (ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ТОВ «Качай гроші», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Маніфою») виконали свої зобов`язання та надали відповідачу кредитні/позичкові кошти у розмірі, вказаному у відповідних договорах, шляхом перерахування коштів на платіжну банківську картку відповідача, та вказана обставина відповідачем не спростована та не заперечується.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачем позики у ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» і у ТОВ «Маніфою», та отримання відповідачем кредиту у ТОВ «Качай гроші» і у ТОВ «ФК «Інвеструм».

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.06.2021 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого останнє зобов`язувалось відступити на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, який формується згідно відповідного додатку.

Та згідно додаткової угоди № 9 від 26.07.2023 року до зазначеного договору факторингу та акту прийому-передачі Реєстру боржників №8 від 26.07.2023 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року, в тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 в розмірі 45 175 грн., в тому числі : 13 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32 175 грн. сума заборгованості за відсотками.

Окрім того, з досліджених судом доказів встановлено, що 30.08.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу № 30082023/2 від 30.08.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 в розмірі 21 336,58 грн., в тому числі: 5 512,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 824,08 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 30082023/2 від 30.08.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 30.08.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 30.08.2023 року.

Крім того, 30.08.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Інвеструм груп» (попередня назва ТОВ «ФК «Інвеструм») укладено договір факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 в розмірі 28 597,91 грн., в тому числі: 8 867,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 19 730,41 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 30.08.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 30.08.2023 року.

Також, 13.07.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Маніфою» укладено договір факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 в розмірі 25 272 грн., в тому числі: 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 16 272 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №13-07/2023 від 13.07.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 13.07.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 13.07.2023 року.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснив погашення основної суми заборгованості та не повернув грошові кошти, отримані в кредит та позику.

З огляду на те, що ОСОБА_1 згідно укладених договорів позики та кредитних договорів взяв на себе зобов`язання погашати позику/кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок ним був порушений, що підтверджується розрахунками заборгованості за вищевказаними договорами, а відтак у позивача як нового кредитора виникло право вимагати повернення позики та кредитів.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 78728817 від 15.02.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 13 000 грн., за кредитним договором № 00-6919109 від 20.02.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 5 512,50 грн., за кредитним договором № 345367-02/2023 від 21.02.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою становить 8 867,50 грн. та згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 5201116 від 18.02.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 9 000 грн.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачем не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту та основної суми позики у вищевказаному розмірі.

При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними/позичковими коштами суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору/договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути, окрім заборгованості за основною сумою заборгованості, також заборгованість за процентами за користування кредитними/позичковими коштами.

Судом встановлено, що при укладенні договору позики № 78728817 від 15.02.2023 року сторони договору досягнули спільної згоди та встановили знижену (0,875 %) та базову (2,5 %) процентну ставку за день за користування позикою, та згідно п.15 договору позики у разі порушення позичальником умов договору знижена процентна ставка припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка на період строку позики, який згідно п.2.2 договору визначений сторонами тривалістю 9 днів. Таким чином, сума заборгованості по відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача згідно договору позики № 78728817 становить 2925 грн. (13000 грн. х 2,5 % х 9 днів = 2 925 грн.).

При укладенні кредитного договору № 00-6919109 від 20.02.2023 року сторони договору дійшли спільної згоди та встановили знижену (1,75 %) та стандартну (2,5 %) процентну ставку за коден день за користування кредитними коштами, при цьому знижена процентна ставка застосовується протягом перших 20 днів користування кредитом та діє за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати сплати, визначеної п.1.3.1 договору 12.03.2023 року; в іншому випадку підлягає застосуванню стандартна процентна ставка в розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується в межах строку надання кредиту, який згідно п.1.3 договору визначений сторонами тривалістю 120 днів (з 20.02.2023 року до 20.06.2023 року).

Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором (ТОВ «Качай гроші»), які не спростовані відповідачем, борг останнього зі сплати відсотків за користування кредитом становить 15 824,08 грн., та на даний час такий борг по відсоткам відповідачем не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача.

При укладенні кредитного договору № 34367-02/2023 від 21.02.2023 року сторони договору дійшли спільної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування, та згідно п.1.2 кредитного договору строк кредитування визначений сторонами становить 9 днів.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором (ТОВ «ФК «Інвеструм») розмір визначеної до стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштам становить 19 730,41 грн.

Водночас, суд критично оцінює вищевказаний розрахунок заборгованості первісного кредитора, оскільки такий розрахунок складений невстановленою особою та не містить підпису посадової особи ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідальної за проведення відповідних обчислень та складання такого розрахунку, що дає підстави суду ставити під сумнів належність та допустимість такого доказу.

Разом з тим, виходячи з встановлених судом умов кредитування сума заборгованості по відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача згідно кредитного договору № 34367-02/2023 становить 2 092,50 грн. (9 300 грн. х 2,5 % х 9 днів = 2 092,50 грн.).

Крім того, при укладенні договору позики № 5201116 від 18.02.2023 року, з врахуванням додаткової угоди №1 від 26.02.2023 року до договору позики, сторони договору дійшли спільної згоди про те, що процентна ставка за користування грошовими коштами становить 2,2 % на день (базова ставка, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду 8 днів, з 18 по 26 лютого 2023 року) та в розмірі 3 % на день (основна процентна ставка, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду), та згідно п.2 додаткової угоди №1 до договору позики № 5201116 від 18.02.2023 року загальний строк позики 64 дні, до 01.05.2023 року.

Згідно розрахунків заборгованості, складених позивачем та первісним кредитором (ТОВ «Маніфою»), не спростованих відповідачем, борг останнього зі сплати відсотків за користування позикою становить 16 272 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача.

Одночасно з наведеним суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

Позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось.

Отже, враховуючи узгоджений сторонами вищевказаних договорів позики та кредитних договорів строк кредитування, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними/позичковими коштами підлягають задоволенню в межах визначеного сторонами строку кредитування.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитними договорами та договорами позики суду не надав.

Контррозрахунку, який би спростовував неправильність розрахунку, поданого позивачем, відповідачем також не надано.

Окрім того загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Як встановлено судом, укладені відповідачем вищевказані кредитні договора та договора позики ним не оспорювались та не визнавалися судом недійсними, а відтак суд дійшов до висновків, що доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

У разі неспростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

При цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних/позичкових коштів та сплати відсотків за їх користування, право вимоги яких перейшло від первісних кредиторів до позивача на підставі вищевказаних договорів факторингу.

З врахуванням наведеного, сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача :

- за договором позики № 78728817 від 15.02.2023 року становить 15 925 грн., в тому числі : 13000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 2 925 грн. сума заборгваності по відсоткам;

- за кредитним договором №00-6919109 від 20.02.2023 року становить 21 336,58 грн., в тому числі : 5 512,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 15824,08 грн. сума заборгованості по відсоткам;

- за кредитним договором №34367-02/2023 від 21.02.2023 року становить 10 960 грн., в тому числі : 8 867,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 2 092,50 грн. сума заборгованості по відсоткам;

- за договором позики №5201116 від 18.02.2023 року становить 25 272 грн., в тому числі : 9 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 16 272 грн. сума заборгованості по відсоткам.

З врахуванням наведеного, загальна сума заборгованості за договорами позики та кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідача становить 73 493,58 грн. (15 925 + 21 336,58 + 10 960 + 25 272 = 73 493,58).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1 848,61 грн. ( 73493,58 х 3028 грн. / 120 381,49 грн. = 1 848,61 грн.)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місце знаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, індекс 01032, код ЄДРПОУ 3562014, банківські реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «Таскомбанк») заборгованість:

- за договором позики № 78728817 від 15.02.2023 року в розмірі 15 925 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн.;

- за кредитним договором №00-6919109 від 20.02.2023 року в розмірі 21336 (двадцять одна тисяча триста тридцять шість) грн. 58 коп.;

- за кредитним договором №34367-02/2023 від 21.02.2023 року в розмірі 10 960 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

- за договором позики №5201116 від 18.02.2023 року в розмірі 25 272 (двадцять п`ять тисяч двісті сімдесят дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1848 (одна тисяча вісімсот сорок вісім) грн. 61 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.