Провадження 2-н/127/2866/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Судом встановлено, що вказана заява надійшла на електронну пошту Вінницького міського суду Вінницької області без скріплення електронним цифровим підписом заявниці.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 і ч. 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із ч. 5, ч. 6 та ч. 8 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Використання електронного підпису врегульоване Законом України «Про електронні довірчі послуги». Так, ч. 2 ст. 17 вказаного закону, встановлено, що електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Подані в електронній формі процесуальні заяви вважаються належним чином підписані у разі їх скріпленням електронним цифровим підписом.

Крім того, чинне процесуальне законодавство не забороняє звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом. Однак, з обов`язковим скріпленням його власним електронним цифровим підписом.

Отже, законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, заяв в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

На вищевикладене також звернула увагу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.09.2023 по справі № 204/2321/22.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

З матеріалів заяви вбачається відсутність її скріплення власним електронним цифровим підписом заявниці.

Вищевказане позбавляє можливості встановити факт того, чи є дана заява волевиявленням саме заявниці, не дозволяє однозначно ідентифікувати особу, яка склала такий документ, та не може свідчити про відповідальність такої особи за його зміст.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Оскільки стягувач на момент звернення із заявою про видачу судового наказу була звільнена від сплати судового збору, положення ч. 2 ст. 164 ЦПК України не застосовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, п. 2 ч. 1 ст. 165, ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ цього Кодексу, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: