Справа № 2-296/2008
Провадження № 6/727/147/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Шевченківський райсуд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Мамчина П.І.

секретар судового засідання Коліщук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент", боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ "Комерційний Банк "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред*явлення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Брайт Інвестмент" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред*явлення.

Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2008 року по справі № 2-296/2008 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» гроші в сумі 38394,24 грн., судовий збір в сумі 443,14 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30,00 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 538284 від 18.12.2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК«ДНІПРОФІНАНСГРУП».

ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Зазначає, що ТОВ "Брайт Інвестмент" зверталось до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із запитом стосовно перебування на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавчих проваджень про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «КБ «Надра». Згідно наданої відповіді, вбачається, що у Герцаївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебувало виконавче провадження № 51895159 з примусового виконання виконавчого листа № 2-296 від 12.03.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" боргу у сумі 39127,38 грн. По вказаному виконавчому провадженню 25.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". (відсутність у боржника майна).

Після ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направив лист, в якому просив повідомити про наявність оригіналів вищезазначених виконавчих листів.

З відповіді ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вбачається відсутність оригіналів виконавчих листів.

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.08.2024 за вих. № 60-8473/24 виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду даний виконавчий лист не передавався і від органів Державної виконавчої служби не надходив.

Також 08.11.2023 року було направлено запит на АТ «Укрпошта» щодо надання інформації про строки відправлення та зберігання рекомендованих листів.

Згідно наданої відповіді з АТ «Укрпошта» було встановлено, що інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців та протягом шести місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію щодо пересилання та вручення поштових відправлень за наявності штрихового кодового ідентифікатора поштового відправлення.

Зазначає, що повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку,

встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Про існування постанов про повернення виконавчого документа стягувачу, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» стало відомо із листа УЗПВР у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2024 року.

Враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого документу у цій справі переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач (ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ») дізнався про постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з листа УЗПВР у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2024 року, перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 16.09.2024 року (отримання стягувачем інформації про вчинення державним виконавцем відповідної дії), і становить три роки, тобто до 16.09.2027 року.

Крім того, зауважує, що видача дублікату виконавчого листа не стосується вирішення цивільного спору по суті, а носить виключно процесуальний характер. Відсутність виконавчих листів у стягувача унеможливлює виконання рішення суду у справі № 2-296/2008 та порушує права ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», як стягувача.

Щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то оскільки строк пред`явлення виконавчого документу у цій справі переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач дізнався про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, лише з листа УЗПВР у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2024 року, то вважає, що перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 16.09.2024 року і становить три роки, тобто до 16.09.2027 року.

Просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі № 2-296/2008 за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2008 року, з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ". Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-296/2008 за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2008 року щодо боржника ОСОБА_2 . Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікат виконавчого листа по справі № 2-296/2008, щодо боржника ОСОБА_2 .

Представник заявника в судове засідання не з*явився, у поданій заяві просив розглянути справу у його відсутності, заяву задовольнити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з*явилися, скерували до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили застосувати позовну давність та у задоволенні заяви відмовити.

Представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ "Комерційний Банк "Надра", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" в судове засідання не з*явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2008 року по справі № 2-296/2008 позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 38394,24 грн., судовий збір в сумі 443,14 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 30,00 грн. (а.с. 50 51).

На підставі вищезазначеного рішення Шевченківським районним судом м. Чернівці 12.03.2008 року щодо боржника ОСОБА_2 був виданий виконавчий лист № 2-296/2008 (а.с. 36).

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.09.2024 року вбачається, що у Герцаївському відділі державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №51895159 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа( а.с.21 -23).

По вказаному виконавчому провадженню 25.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) (а.с.21-23).

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.08.2024 року вбачається, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 відсутній, оскільки не передавався до Фонду і від органів Державної виконавчої служби не надходив (а.с.24-25).

З відповіді з АТ «Укрпошта» вбачається, що інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців та протягом шести місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію щодо пересилання та вручення поштових відправлень за наявності штрихового кодового ідентифікатора поштового відправлення (а.с.38).

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 538284 від 18.12.2006 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , поручителем ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «ФК«ДНІПРОФІНАНСГРУП» (а.с.13-16).

ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами (а.с. 18 19, 26).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті

55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті

442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

При цьому слід ураховувати, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналіз вказаної норми дає можливість дійти висновку, що видача дубліката виконавчого документа можлива лише за заявою визначеного кола осіб до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 у справа № 5/229-04, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України;). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в цій статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, виконавчий лист №2-296/2008, підлягав пред`явленню стягувачем до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання рішенням від 12.02.2008 року законної сили, тобто до 26.02.2011 року.

Після винесення останньої постанови державного виконавця від 25.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувач мав право протягом трьох років повторно пред`явити виконавчі документи до виконання, однак цього не зробив.

ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у жовтні 2024 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «Брайт Інвестмент» посилалося на поважність причин пропуску такого строку тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2008 року по справі №2-296/2008, яке набрало законної сили, станом на день звернення стягувача із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не виконано. Також, у матеріалах справи відсутні докази добровільного та повного виконання боржником рішення суду. Тобто, строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа пропущений стягувачем з причин, які не залежали від його волі.

На підтвердження втрати виконавчого документа заявником надано відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, наведені доводи не свідчать про поважність причин не пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

З викладеного вбачається, що стягувачем ПАТ КБ «Надра» дії для забезпечення свого права на виконання судового рішення не вчинялись, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущено через бездіяльність стягувача, об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні.

Факт набуття ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги після закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не є безумовною підставою для поновлення цього строку.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) сформульовано правовий висновок щодо можливості відмови у видачі дубліката виконавчого листа з огляду на відсутність підстав для поновлення строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання: приписи підпункту 19.4 пункту 1розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, та відповідно відсутні і підстави для процесуального правонаступництва й видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.. 512, 514, 526 ЦК України, ст. ст. 433, 442 ЦПК України, пп.9 п.1, п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для його пред*явлення відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: П.І.Мамчин