Справа № 685/551/24
Провадження № 2/685/170/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Сороки В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Теофіпольської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, а 10 жовтня 2024 року з клопотанням про вступ у справу як співвідповідача звернулася ОСОБА_2 , заявивши вимогу визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , успадкований після смерті їх матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Необхідність визнання права власності на спадковий будинок через суд викликана неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючих документів на будинок.

Позивачі подали суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх позовних вимог.

Від відповідача Теофіпольської селищної ради надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник позивача не заперечує проти позову в питанні вирішення по суті справи та в оцінці доказів покладається на розсуд суду. Також у відзиві представник просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , згідно якого батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Батько позивачів ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Мар`янівка Теофіпольського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до 549 ЦК України (ред. 1963 р.), чинного на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з наданої Теофіпольською селищною радою виписки від 25 квітня 2024 року № 60 з погосподарської книги господарства по АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_5 разом з ним в будинку були зареєстровані його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , а донька померлого ОСОБА_2 , яка проживала окремо, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Таким чином, спадкове майно після смерті ОСОБА_5 було в рівних частках, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (ред. 1963 р.), успадковане спадкоємцями першої черги дружиною та двома дітьми.

Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР, чинного на час шлюбу батьків позивача та побудови будинку, визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, тому спадщина була відкрита лише на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_7 , батьків позивачів, в загальному, після одержання спадщини, у власності дружини померлого ОСОБА_4 перебувало 2/3 частки майна, а у власності її дітей по 1/6 частці.

Матір позивачів ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 31 березня 2008 року Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області.

Статтями 1216 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 03 квітня 2008 року № 519, на день смерті ОСОБА_4 разом з нею проживав та вів спільне господарство її син ОСОБА_1 , тобто він, як спадкоємець першої черги, відповідно до ст.ст. 1261 та 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті матері.

До складу спадкового майна входить житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , однак, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Хмельницького райнотокругу Сурми Г.Ф. від 14 травня 2024 року № 55/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинку через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Пунктом 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. «Про право громадян на придбання і будівництво індивідуальних житлових будинків» передбачено, що побудовані або придбані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований в Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25 грудня 1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13 грудня 1979 р., кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Таким чином, запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації, спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 був побудований в 1962 році.

Як вбачається з наданої Теофіпольською селищною радою виписки з погосподарської книги від 25 квітня 2024 року № 60, згідно записів у погосподарських книгах по спірному господарству головою двору був ОСОБА_5 , 1935 року народження.

Таким чином, покійний ОСОБА_5 був главою сім`ї господарства по АДРЕСА_1 .

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець за життя набув право власності на спірний житловий будинок відповідно до закону, який діяв на час його набуття, проте не зареєстрував це право відповідно до закону, який почав діяти пізніше, зокрема, на час своєї смерті.

Після смерті спадкодавця його спадкоємці, зокрема, позивачі, успадкувавши майно за заповітом, набули у порядку спадкування право власності на будинок, який входить до складу спадщини, а також на господарські будівлі та споруди, як приналежність.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223, 1273 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частки житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом 1/6 частки після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області, та в порядку спадкування за законом 2/3 частки після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частки житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 грудня 2024 року.

Суддя Самойлович А.П.