Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1918/24
Провадження № 2/553/1112/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря Михальченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/1918/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

10.06.2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12.08.2016 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії для особистих потреб, ліміт кредитної лінії становить 200000,00 грн., процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невідємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. АТ «Альфа-Банк» виконало умови договору у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором виникла заборгованість на загальну суму 63951,23 грн.

20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.08.2016 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 63951,23 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16.08.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.08.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву разом із заявою про застосування строку позовної давності, оскільки як вбачається з виписки по рахунку за кредитною карткою, відповідач здійснив оплату грошових коштів з погашення кредиту 11.06.2020 року в сумі 10,00 грн., а отже строк позовної давності з урахуванням вимог Паспорта Споживчого кредиту, почав спливати з 25.07.2020 року, а отже станом на червень 2024 року загальний строк позовної давності (три роки) минув, що є підставою для відмови в позові. Також відповідач зазначає, що він є особою з інвалідністю 2 групи, а отже звільнений від сплати судового збору. Інших заперечень відповідачем не наведено.

16.09.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить заяву відповідача про застосування строку позовної давності відхилити, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка передбачає зупинення перебігу строку позовної давності на строк дії воєнного стану.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмовий відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.08.2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 була підписана оферта на укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої позичальнику надається міжнарожна платіжна картка із Відновлювальною кредитною лінієї та максимальним кредитним лімітом 200000,00 грн., при цьому відкрито рахунок № НОМЕР_1 , сума кредиту, що є доступною на момент укладання договору 19500,00 грн., процентна ставка за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операції та/або зняття готівки 26% річних, обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн., також сторони погодили повернення заборгованості за сумою кретитом, сплату процентів за його користування та сплату інших платежів за Угодою та Договором по Програмі «моментальна розстрочка на карту» здійснювати шляхом здійснення договірного списання банком у розрахунковий день з рахунку суми коштів в розмірі обовязкового рівного платежу, в тому числі за рахунок коштів Відновлювальної кредитної лінії. Також, відповідач погодився сплачувати банку комісійну винагороду, розмір якої вказаний у додатку №4 до Договору. Також, сторони погодили щомісячне договірне списання страхових платежів.

Окрім того, позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію з наступними умовами: сума кредиту: до 200 000,00 грн., процентна ставка фіксована - 26,00 % річних, строк дії кредитної карти - 2 роки з моменту випуску. Розмір обовязкового мінімального платежу 7 % від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менше 50 грн.; дату сплати обов`язкового мінімального платежу визначено до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступногоза останнім днем попереднього Розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.

Також сторони погодили встановити, що позовна давність за спорами, що випливають з Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальнорї кредитної лінії, включаючи, але не обмежуючись відшкодуванням збитків, сплати неустойки (штрафів) тощо, становить 50 років.

Позичальник підтвердив, що отримав від АТ «Альфа-Банк» акцепт пропозиції на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 12.08.2016 року, про що свідчить його підпис в оферті.

З розрахунку заборгованості та Виписки по рахунку з кредитною карткою ОСОБА_1 за період з 12.08.2016 по 08.04.2024, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, вносив кошти для погашення кредиту, проте допустив заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який не було спростовано стороною відповідача, станом на 20.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 630457403 від 12.08.2016 року становить 63951,23 грн., а саме: 56065,79 грн. прострочене тіло кредиту, 6702,77 грн. - заборгованість по відсотках, 1182,67 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість).

На підставі договору факторингу від 20.09.2021 року № 3, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а також витягу з реєстру боржників (Додаток № 1-1) до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.08.2016 року на загальну суму 63951,23.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 в справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15 та враховується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку.

У відзиві на позов представник відповідача просив застосувати строк позовної давності, який почав спливати 25.07.2020 року.

Даючи оцінку доводам представника відповідача в цій частині, суд виходить з наступного.

Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З 12.03.2020 року на усій території України був встановлений карантин, який діяв по 30 червня 2023 року, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався на діє на даний час.

Виходячи із приписів п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину та воєнного стану.

Таким чином, на час подання до суду ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» позову до ОСОБА_1 за позовними вимогами позовна давність не сплинула, відтак доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», аотже з відповідача на користь позивача підялгає стягненню виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 63951,23 грн., яка доведена належними та допустимими доказами та нічним не спростована.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. Разом з цим відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, а отже відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Що стосується заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7100,00 грн., суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Понесений позивачем розмір витрат на правову допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05.10.2023 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М., актом №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року з детальним описом наданих послуг та їх вартістю, платіжною інструкцією від 07.03.2024 року про перерахунок ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рахунок адвоката Макєєва В.М. оплати згідно договору №05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року у розмірі 7100,00 грн., копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, витрати позивача на правничу допомогу підтверджені належними доказами, їх сума є співмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг, з огляду на що такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 40340222, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 63951,23 грн. (шістдесят три грн. дев`ятсот п`ятдесят одна грн. 23 коп.), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 грн. залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складений 15.10.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. В. Фоміна