Ширяївський районний суд Одеської області
05.07.2024 Справа №: 507/2329/23 Провадження № 2-др/518/4/24
УХВАЛА

IМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Алексєєва О.В., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільні справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

24.06.2024 року судом ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

05.07.2024 року представник відповідача ОСОБА_1 подала до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу шляхом винесення додаткового рішення, в якому просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Кодексу); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, а саме з 24.06.2024 року, представник відповідача ОСОБА_1 не зробила відповідної заяви про свій намір подати докази на підтвердження понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, заявник мала можливість зробити відповідну заяву, в тому числі, і у поданому нею відзиві на позовну заяву від 26.03.2024 року, однак своїм правом не скористалася. Відзив містить лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи - 10000 грн., водночас, до нього не додано доказів понесення цих витрат.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Таким чином, положення ч. 8 ст.141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Враховуючи те, що до закінчення судових дебатів представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 не було заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано після ухвалення судом рішення та після спливу п`ятиденного строку на його подання, суд приходить до висновку , що таке клопотання подано з пропуском строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а відтак підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи відповідач та її представник мали можливість подати відповідну заяву про очікувані витрати на правничу допомогу та у подальшому подати всі необхідні докази понесених витрат, проте, у порушення вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України не дотрималися вказаного порядку.

В зв`язку з вищевикладеним, заява представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 382 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Алексєєва О.В.