ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року

м. Харків

справа № 643/8307/23

провадження № 22-ц/818/1726/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.

сторони справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку ст. 369ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 адвоката на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року у складі судді Невеніцина Є.В.,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк»» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.04.2014, яка складається з заборгованості за кредитом 48212,85 грн та 8813,77 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву анкету № б/н від 28.04.2014. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», складає між ним і банком Договір, що підтверджується його особистим підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому, відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 11.01.2021 отримав картку типу Універсальна 30 днів пільгового періоду. Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 17.07.2023 у нього виникла заборгованість у сумі 57026 грн 62 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 48212,85 грн; заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8813,77 грн. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 40185 грн 24 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 1891 грн 35 коп.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження того що між сторонами було належним чином погоджені умови споживчого кредиту, зокрема: порядок повернення кредиту, процентні ставки, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх порядок нарахування, позичальник отримав платіжну картку, за допомогою користувався цим кредитом. Проте свого обов`язку з повернення кредитних коштів не виконав. Тому відповідно до ст.ст. 526, 549, 638, 1048, 1050 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в частині задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач виконував взяті на себе зобов`язання, сплачував кошти на погашення кредиту, зроблений судом розрахунок заборгованості не відповідає наданим позивачем доказам. Як вбачається з довідки для заповнення декларації сформованої позивачем, ОСОБА_1 сплатив за отриманим тілом кредиту 37640,62 грн, а по відсоткам 15972,33 грн також звертає увагу, що паспорт споживчого кредиту з умовами зберігає чинність 15 днів, підстав для сплати відсотків не має. Здійснений судом розрахунок не містить конкретики, яким чином він вирахував заборгованість за наявності переплати. З виписки по погашенню вбачається, що загальна внесена сума на погашення кредиту становить 106553,67 грн просить суд звернути увагу на виписку по погашенню кредиту зроблену в «Приват24» з якої також вбачається погашення заборгованості у повному обсязі.

Крім того, умови вказаної анкети-заяви від 28.04.2014 взагалі не містять ніякої інформації, що ОСОБА_1 саме погодилася із даними Умовами, Правилами та Тарифами Банку. Таких доказів матеріали справи також не містять. В анкеті-заяві від 11.01.2021 також і не зазначено кредитний ліміт та його розміру. Суд першої інстанції на вказані обставини взагалі ніяким чином не звернув належної уваги і помилково вважав, що вказані Умови та Правила надання банківських послуг є саме укладенням між сторонами договору кредиту. Матеріали справи не містять визначених у ст. ст. 76-80 ЦПК України доказів, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодилась з ними, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів мав саме такий зміст.

Також ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів щодо безспірного списання грошових коштів з карткового рахунку відповідача в період розгляду справи у суді апеляційної інстанції та не набранням законної сили рішення суду першої інстанції у сумі 11147,10 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін. Посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, які викладених судом висновків не спростовують. Також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 28.04.2014 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 26).

В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім того, 11.01.2021 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та використання електронного цифрового підпису (а.с.27-28).

11 січня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту та отримав картку типу преміальна картка «Універсальна голд» з кредитним лімітом до 50000 грн. Номер та строк дії отриманої кредитної картки зазначено у довідці про отримання картки. Підписавши вказаний паспорт відповідач підтвердив, що з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна голд» з терміном дії підписаних умов з 11.01.2021 по 26.01.2021 (а.с.37-39).

Як вбачається з Довідки наданої позивачем, відповідачу було надано кредитні картки, а саме: дата відкриття 11.11.2017 - термін дії 06/21, дата відкриття 11.11.2021 - термін дії 08/24 (а.с. 25).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що відповідачу 11.01.2021 було встановлено кредитний ліміт 65000,00 грн, а 12.01.2021 року зменшено до 50000,00 (а.с. 24).

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач відповідно до ст. 634 ЦК України підписанням анкети-заяви у повному обсязі приєднується до Умов і Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua, та які разом тарифами становлять договір банківського обслуговування, екземпляр якого він отримав шляхом самостійного роздрукування.

Позивач на підтвердження укладення договору надав до суду також розрахунок заборгованості за договором, Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником, при цьому Тарифи та Умови та правил надання банківських послуг в Приватбанку, у яких відсутній підписи позичальника.

У зв`язку з порушенням умов договору позивач просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 57026,62 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48212,85 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 8813,77 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 28.04.2014 процентна ставка не зазначена. Також і в анкеті заяві від 11 січня 2021 року процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.04.2014, посилався на «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток Універсальна, Універсальна голд, Platinum, World Black Edition, Worid Elite, Infinite, Visa Signature» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.uaяк невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Паспорт споживчого кредиту суд не може прийняти до уваги, як достатній, належний та допустимий доказ, виходячи з того, що він має виключно інформаційний характер, що прямо випливає з його змісту.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Обґрунтовуючи свої вимоги банк також посилався на паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем ОСОБА_1 .

Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 11.01.2021.

Зі змісту паспорту слідує (розділ 7), що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено інформацію щодо орієнтованої реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з відсотками, які йому можуть бути нараховані.

Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).

З огляду на ці приписи, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоб відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.

Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка отримана відповідачем через значний строк (11.01.2021) після підписання договору про отримання кредиту, дана інформація не може бути взята судом до уваги, як доказ підтвердження конкретних умов кредитування, запропонованих відповідачу ОСОБА_1 щодо сплати відсотків згідно кредитного договору від 28.04.2014 року.

Також, суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, містять підпис відповідача лише з 11.06.2021, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.04.2021 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для стягнення заборгованості за процентами.

Відповідно до даних розрахунку заборгованості відповідач отримав 50000.00 грн. Проте, даними довідки АТ КБ «Приват Банк» виданої ОСОБА_1 для заповнення декларації від 23.08.2022 підтверджується , що останнім сплачено на користь Банку 48871,38 грн на погашення основної заборгованості та 13975,34 грн заборгованості по відсоткам. (а.с.100)

Згідно даних довідки АТ КБ «Приват Банк» виданої ОСОБА_1 для заповнення декларації від 05.12.2023, останнім сплачено на користь Банку 37640,32 грн на погашення основної заборгованості та 15972,33 грн заборгованості по відсоткам. (а.с.59 т.2)

Крім того, 27.04.2024 року АТ КБ «Приват Банк» в порядку безспірного списання коштів з карткового рахунку клієнта було списано на погашення відсотків 11147,10 грн.

Загальна сума погашень за період з 2021 року по 2024 рік становить 127606,47 грн. Таким чином загальна сума внесених грошових коштів перевищує отриманий відповідачем кредит.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження не належного виконання відповідачем умов кредитного договору, в той час як матеріали справи містять докази на виконання взятих на себе зобов`язань було внесено кошти на погашення заборгованості за кредитом, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог

Відповідно до п.п. 1 3 ч.1, ч.4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є неповне з`ясування обставин,що маютьзначення длясправи; недоведеністьобставин,що маютьзначення длясправи,які судпершої інстанціївизнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та ( або) резолютивної частини.

З огляду на зазначене, апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду - в частині задоволення позову про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовлено, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2269,62 грн. та 536,60 грн за подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2024 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (РНКПО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2806 (дві тисячі вісімсот шість) грн 22 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 липня 2024 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Н.П. Пилипчук

Ю.М. Мальований