ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6839/24 Справа № 234/576/22 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення вихідної допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення вихідної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що Наказом ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз №90-К від 12 жовтня 2021 року його було звільнено з посади Голови правління ПАТ Донецькоблгаз 12 жовтня 2021 року на підставі п.5 ст.41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб. Позивач вказує, йому мала бути виплачена вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Однак, зазначає, що сума вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку йому нарахована і виплачена при звільненні не була, чим порушено його право на отримання зазначеної вихідної допомоги, передбаченої нормами КЗпП України. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути із відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі 924 429 грн. 48 коп.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі.

24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 строком на 30 діб, який продовжений та діє до теперішнього часу.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року за №8/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області) було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22. Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15 березня 2022 року за № 8/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області) перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17 серпня 2023 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 924429 грн. 48 коп. Стягнуто з ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь держави судові витрати по справі в розмірі 9244 грн. 29 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз просить рішення суду від 29 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 29 квітня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Підставами припинення трудового договору згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Предметом розгляду у цій справі є питання виплати вихідної допомоги (передбаченої нормами статті 44 КЗпП України) при звільненні з підстав припинення повноважень посадових осіб (пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Чинне національне законодавство закріплює правові гарантії дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему установлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, спрямованих на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги.

Вихідна допомога це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з не залежних від працівника обставин.

Вихідна допомога не ототожнюється із заробітною платою, що виплачуються працівникові при звільненні, оскільки її розмір не пов`язаний з кількістю і якістю праці, а лише з фактом звільнення працівника з визначених законом підстав. Тобто основним завданням вихідної допомоги є матеріальне забезпечення звільненого працівника в період пошуку ним нової роботи.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2024 року у справі № 640/22254/21, від 28 вересня 2023 року у справі № 640/14858/21, від 29 листопада 2022 року у справі № 200/4481/21.

Отже, пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України, який регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, передбачає таку додаткову підставу розірвання трудового договору з окремими категоріями працівників за певних умов, як припинення повноважень посадових осіб. Водночас норми статті 44 КЗпП України визначають, що в разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

У справі встановлено, Наказом №140-к-17 від 12 липня 2017 року ОСОБА_1 прийнято на роботу Головою правління ПрАТ По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз з 13 липня 2017 року.

Відповідно до Контракту №1 від 13 липня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду Голови правління ПрАТ По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, строком на 3 роки.

Згідно протоколу №1/21 засідання Наглядової Ради ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз від 11 жовтня 2021 року, окрім іншого, було вирішено припинити повноваження Голови Правління АТ Донецькоблгаз - Федорченка В.М. (т.1 а.с.6-11).

Наказом (розпорядженням) №90-К від 12 жовтня 2021 року Про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб п.5 ст.41 КЗпП України. Додатково вказано про необхідність компенсації за невикористані дні щорічних відпусток в кількості 59 календарних днів, суму вихідної допомоги не зазначено (т.1 а.с.4).

Відповідно до Довідки ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз від 06 грудня 2021 року за №07/1-2966 ОСОБА_1 дійсно працював у АТ Донецькоблгаз з 05 серпня 2015 року по 12 жовтня 2021 року та його заробітна плата за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року становила 18,36764 грн. 44 коп., середньоденна заробітна плата за 1 день становила 5188 грн. 60 коп. (т.1 а.с.14)

Таким чином, у справі встановлено, позивача було звільнено з роботи 12 жовтня 2021 року за п.5 ст.41 КЗпП України, що відповідно до положень статті 44 КЗпП України надає позивачеві право на отримання вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток, що є державною гарантією.

Розрахунок вихідної допомоги здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100.

Так, відповідно до п.8 вказаної Постанови - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки відповідачем не було надано інформації щодо фактично відпрацьованих позивачем протягом двох місяців робочих (календарних) днів, а відповідно до наданої відповідачем довідки середньоденної заробітної плати взято календарні дні та зазначено середньоденний заробіток 5188 грн. 60 коп. .

Відповідно до довідки ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз від 06 грудня 2021 року за №07/1-2966 заробітна плата позивача за серпень 2021 року становила 156 672 грн. 96 коп., за вересень 2021 року 151 470 грн. 22 коп.

Розрахунок середньоденної заробітної плати проведено, виходячи із п`ятиденного робочого тижня, який складає 7166 грн. 12 коп. (156672,96+151470,22): 43 робочих дні (число відпрацьованих робочих днів за серпень і вересень 2021 року при п`ятиденному робочому тижні).

Шість місяців складають 129 робочих днів, виходячи із п`ятиденного робочого тижня.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що сума вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 924 429 грн. 48 коп.(7166,12 грн х 129 днів).

Відповідач, заперечуючи проти розрахунку суми вихідної допомоги, доказів щодо його неправильності суду не надав. Власного розрахунку відповідач також суду не надав.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз про стягнення вихідної допомоги у розмірі 924 429 грн. 48 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності розрахунку суми вихідної допомоги, яка підлягає стягненню на користь позивача будь-якими належними доказами у справі не підтверджуються.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність позовних вимог, відсутність підстав для їх задоволення є необґрунтованими належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості та незаконності рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова