Справа № 603/568/24
Провадження №2/603/215/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

за участі: секретаря судового засідання Сандалюка О. В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Монастириська міська рада

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 , до Монастириської міської ради, з позовом в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0.4391 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0338. що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528;

- земельну ділянку площею 1.0434 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0029, що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

Вказану спадщину прийняв позивач - ОСОБА_1 (внук спадкодавця), оскільки відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги та проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

Окрім того, представник позивача зазначає, що позивач є спадкоємцем майна за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , який набув право спадкування (право прийняти спадщину або відмови від її прийняття, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 ) але не встиг його реалізувати, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до спливу строку на прийняття спадщини.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки втрачені правовстановлюючі документи.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача вважає, що саме позивач повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом п`ятої черги, спадщину належним чином прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, проте представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач - представник Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив в якому вказав, що з обставинами викладеними в позовній заяві Монастириська міська рада погоджується, просить розгляд справи проводити у відсутності представника Монастириської міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років в м. Монастириська Тернопільської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №06.

Ще за життя померлій належали:

- земельна ділянка площею 0.4391 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0338. що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-024, сформованого 13.06.2024 року;

- земельна ділянка площею 1.0434 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0029, що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-024, сформованого 13.06.2024 року.

Позивач вважає, що він відноситься до спадкоємців за законом п`ятої черги після смерті своєї баби ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується:

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 згідно якого його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

-копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого повторно 23.05.2019 року, згідно якого його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

З аналізу вищевказаних правовстановлюючих документів вбачається, що ОСОБА_2 є бабою позивача, а тому він має право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець за законом п`ятої черги.

Факт проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою Монастириської міської ради від 01.04.2024 року №55.

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого повторно 10.01.2020 року, який набув право спадкування (право прийняти спадщину або відмови від її прийняття, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 ) але не встиг його реалізувати, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до спливу строку на прийняття спадщини.

В зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 .

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №671528, виданого на ім`я ОСОБА_2 , втрачено, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації, а саме в газеті «Свобода»№ НОМЕР_5 (497) від 18.09.2024 року.

В зв`язку з втратою вищевказаного оригіналу Державного акту, постановою державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2024 року №376/02-31.

У відповідності до відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 17.09.2024 року № 422/01-16 вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру не заводилось спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, в зв`язку з відсутністю вищевказаних правовстановлюючих документів ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою щодо права позивача ОСОБА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує таке.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Як було встановлено в судовому засіданні власником спадкового майна (спадкодавцем), що підлягає спадкуванню, є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України).

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 17.09.2024 року № 422/01-16 вбачається, що в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто крім позивача не звертався.

Також, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 батько позивача, який набув право спадкування (право прийняти спадщину або відмови від її прийняття, як спадкоємець за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 ) але не встиг його реалізувати, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до спливу строку на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара). який закликається до спадкування після смерті трансмітснта; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Зазначена позиція викладена в постанові КЦС ВС від 01.09.2021р. (справа № 720/2683/19).

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадкового майна у виді земельних ділянок, які належали ОСОБА_2 .

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 671528 був втрачений.

Так, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право приватної власності на землю чи свідоцтво про право власності на нерухоме майно міг лише власник.

Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно п.4.19 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Отже судом встановлено, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стали причиною неможливості оформлення спадкових прав на земельну ділянку згідно закону після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1265, 1268, 1270, 1276 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на:

- земельну ділянку площею 0.4391 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0338. що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528;

- земельну ділянку площею 1.0434 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0029, що розташована на території Заставецької сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №671528.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.10.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Монастириська міська рада, (Код ), юридична адреса місцезнаходження відповідача: вул. Шевченка, №19, м. Монастириська Чортківський район Тернопільська область.

Суддя І. М. Галіян