Номер провадження 2/676/29/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.

справа № 676/2891/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кам`янець-Подільської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , Державний реєстратор відділу державної реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськвиконкому Лаврентьєва Олеся Валентинівна, про визнання недійсними правочини, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та їх скасування, відновлення становища, яке існувало до порушення, встановлення права та внесення відповідних записів в Держреєстрі речових прав на нерухомість, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Кам`янець-Подільської міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , Державний реєстратор відділу державної реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськвиконкому Лаврентьєва Олеся Валентинівна, про визнання недійсними правочини, визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування та їх скасування, відновлення становища, яке існувало до порушення, встановлення права та внесення відповідних записів в Держреєстр речових прав на нерухомість.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 призначено у справі будівельно-технічну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.05.2022 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2024 року в ухвалі суду від 20.10.2021 року про призначення у справі будівельно-технічної експертизи об`єкту виправлено описку.

Позивач ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, та обгрунтовуючи позов, вказує що він із 20 травня 1989 року по 24 червня 2017 року перебував у шлюбі із ОСОБА_3 , з якою, під час шлюбу, придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2002 року ОСОБА_3 виділено в користування земельну ділянку розміром 725,4 кв.м., в тому числі, перед будинком площею 358,4 кв.м., яку вона приватизувала в 2004 році, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХМ № 065753 від 20 грудня 2004 року. На цій земельній ділянці, відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськвиконкому № 655 від 14 квітня 2005 року вони розпочали будівництво комплексної господарської будівлі і збудували лише цокольний поверх, що підтверджується викопіровками земельної ділянки від 16 грудня 2005 року та 7 червня 2010 року, планом господарських будівель від 24 серпня 2006 року, виконаних місцевим МБТІ та управлінням містобудування і архітектури Міськвиконкому.

В подальшому, між ними виникли непорозуміння і вони припинили сімейно-шлюбні відносини, а у вересні 2014 року подали позови про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

В жовтні 2014 року, таємно від нього, за намови ОСОБА_3 , в їх відносини втрутилась племінниця колишньої дружини, ОСОБА_2 .

Відповідачка, проживаючи за іншою адресою, не маючи відношення до їх житла, замовила технічну документацію на виконання будівельних робіт щодо будівництва господарської будівлі (споруди) за їх адресою та місцем реєстрації. Документи вона одержала безперешкодно, скориставшись для цього правовстановлюючими документами своєї тітки ОСОБА_3 у виді Державного акту приватизації земельної ділянки, серії ХМ № 065753 від 20 грудня 2004 року та Витягу з державної реєстрації речових прав на землю, серії ЕЕМ № 106983 від 23 січня 2015 року (має бути 16 січня 2015 року). Володіючи такими документами, відповідачка склала декларацію про початок виконання будівельних робіт по будівництву господарської будівлі (споруди) для зберігання сільгосппродукції загальною площею 131,9 кв.м., яку зареєструвала 6 квітня 2015 року в УДАВІ Хмельницької області за № ХМ 99.

Не приступивши до заявленого будівництва, відповідачка разом з третьою особою, розпочали переоформлення права власності на прибудинкову (присадибну) земельну ділянку розміром 0,03584 га. Для цього, третя особа без його згоди, продала цю нерухомість своїй матері, ОСОБА_5 , а та в свою чергу через три дні перепродала присадибну ділянку за кадастровим номером :16:001:0021 ОСОБА_2

23 січня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 одержала вказане майно у приватну власність шляхом оформлення договору купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку, про що свідчить Витяг з держреєстру речових прав серії ЕЕМ № 3262893 від 23.01.2015 року.

Не вклавши в будівництво жодних коштів, скориставшись декларативним принципом реєстрації будівництва та повною відсутністю законодавчо визначеного контролю зі сторони деяких працівників міськради та посадових осіб УДАБІ в Хмельницькій області, безпосередньою зацікавленістю деяких з них у нереальних можливостях завершення впродовж менш одного року спорудженого житлового будинку, відповідачка, як замовник склала і подала для реєстрації в УДАБІ Хмельницької області черговий декларативно фіктивний документ.

28 грудня 2015 року, без будь якого аналізу поданого документа, УДАБІ у Хмельницькій області, не перевіряючи дійсного стану будівництва, оформив і зареєстрував її Декларацію про прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, який здійснено на підставі неіснуючого будівельного паспорта. Зі змісту поданої декларації № ХМ 73, яка підписана відповідачкою і вона несе персональну відповідальність, що об`єкт будівництва знаходиться в м. Хмельницький, а не в м. Кам`янець-Подільський, розміри житлового будинку визначені в 101 кв.м., в тому числі загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 30 кв.м., із залишком нежитлової площі 55,5 кв.м. Без зазначення підстав і способу перетворення господарської будівлі (споруди) в житловий будинок, а також декларація відповідачки про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 28.12.2015 року № ХМ 473 є також фіктивною. Разом з одержаною декларацією від 28 грудня 2015 року за № ХМ 73, вона подала до міськвиконкому документи, щоб прийняли рішення про надання адреси «житловому будинку» по АДРЕСА_2 , тобто за його офіційною адресою, і її заява була задоволена рішенням міськвиконкому за № 86 від 21 січня 2016 року та № 199 від 11 лютого 2016 року, яким внесли зміни в перше рішення.

Згідно рішення міськвиконкому № 86 від 21 січня 2016 року житловому будинку (загальною площею 128,7 кв. м, житловою площею 40,5 кв. м.) по АДРЕСА_2 присвоєно адресу АДРЕСА_2 , яка не відповідає даним вищезазначеної декларації від 28.12.2015 року.

Пунктом 1 рішення міськвиконкому № 199 від 11 лютого 2016 року внесені зміни щодо даних житлового будинку і його загальну площу визначено у 85,5 кв. м., житлову площу 30 кв. м., що витікало із декларації відповідачки, але в прийнятому рішенні нічого не зазначено за нежитлову площу розміром 55,5 кв. м., що свідчить про некваліфіковані або зацікавлені дії посадових осіб міськвиконкому. Крім цього, задіяні в даному процесі працівники міськвиконкому, грубо порушили приписи та правила рішень Кам`янець-Подільської міськради № 83 від 10.04.2012 року (в ред. Рішення № 11 від 29.03.2013 року) та № 14 від 31 січня 2012 року щодо тимчасового порядку і переведення нежитлового приміщення у житлове і Порядку надання адреси і об`єктам нерухомості на території міста і через це 23 березня 2017 року міськвиконком прийняв рішення № 323, яким його ж рішення за № 86 від 21 січня 2016 року втратило чинність.

Відповідачка не погодилась з цим і з відповідним позовом звернулась до міськрайсуду. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайсуду від 20 грудня 2018 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року по справі № 676/5158/18 її позов задоволено і скасовано рішення міськвиконкому за № 339 від 23 березня 2017 року. Таким чином, підставою виникнення права власності на житловий будинок залишилось рішення міськвиконкому № 199 від 11 лютого 2016 року із незаконно внесеними міськвиконкомом змінами, що зазначено у витязі з Держреєстру права власності відповідачки на житло від 16 червня 2017 року за № 89766178. Але опис об`єкту зазначений в рішенні міськвиконкому № 199 від 11 лютого 2016 року та за реєстраційним номером Держреєстру речових прав нерухомості 04 не відповідає дійсності, бо такого житлового будинку не існує в натурі і на даний час, що добре видно з фотографії об`єкта нерухомості, яка додається з матеріалами позовної заяви та підтверджується письмовою відповіддю начальника відділу держбудконтролю міськвиконкому ОСОБА_6 за № 73/01-15 від 26 березня 2019 року. В даному документі зазначено, що «... під час розгляду Вашого звернення з виїздом на місце встановлено, що будівля житлового будинку по АДРЕСА_2 складається з цокольного поверху, а наземний поверх та покрівля будинку відсутні».

Просить суд звернути увагу на те, що ст.379 ЦК України - житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. За правилом ст.380 цього ж кодексу житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Вважає, що в його ситуації жодна вимога наведених норм не витримана, в існуючому цокольному поверсі проживати неможливо і тут відповідачка ніколи не проживала.

Тому, враховуючи приписи, вимоги, правила ст. ст. 83, 85, 97, 175, 177, 189, 197, 229, 237 ЦПК України вкрай необхідно вирішити проблеми з оглядом, описом, зберіганням і дослідженням речового доказу у виді цокольного поверху будівлі (споруди) по АДРЕСА_2 , що ніби то, як житловий будинок належить відповідачці по справі. Зважаючи на те, що такий речовий доказ він бачить щодня, адже проживає поруч з ним, маючи тут місце реєстрації та юридичне право на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Як він вже зазначав раніше, третя особа, 23 січня 2015 року, використавши свою немічну і нині померлу матір, перепродала прибудинкову Е (присадибну) земельну ділянку розміром 0,03584 га відповідачці по справі, при цьому у всіх правовстановлюючих документах на дану земельку ділянку, зазначено, що вона призначена для будівництва і обслуговувань житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), і взагалі вона призначалася для обслуговування квартири АДРЕСА_1 .

Розглядаючи дану обставину в часі, спірної земельної ділянки на час прийняття рішення апеляційним судом Хмельницької області від 13 квітня 2017 року по справі № 676/6877/14 вже не було, а тому апеляційний і касаційний суди в даній справі питання про землю не розглянули, внаслідок чого воно і сьогодні є відкритим.

Також вважає, що в рішенні апеляційного суду вказується на таке «...суд першої інстанції безпідставно вирішив передати в користування ОСОБА_1 господарську будівлю незавершеного будівництва, площею 83,4 кв. м. Як вбачається з матеріалів справи, на час ухваленого судового рішення, вказана будівля після реконструкції в 2015 році була прийнята в експлуатацію, як житловий будинок по АДРЕСА_2 загальною площею 85,5 кв. м., житловою 30 кв. м. та власником даного житлового будинку є ОСОБА_2 . Отже, суд надав йому в користування неіснуючий об`єкт нерухомості, який на час ухвалення рішення суду мав статус житлового будинку та власником якого є ОСОБА_7 , яка не була залучена до участі в справі, як сторона чи третя особа».

Не оглянувши і не дослідивши об`єкт будівництва у виді цокольного поверху, який існував на час прийняття свого рішення, апеляційний суд виклав у своєму документі цілковиту нісенітницю, що в порядку передбаченому ч.4 ст.82 ЦПК України не є обов`язковою для даного суду, бо «...правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи». Таке правило свідчить про те, що викладене в рішенні апеляційному суду щодо господарської будівлі не є підставою для звільнення від доказування, через що і виник черговий спір щодо такого будівництва, який і наданий час не є іншим, чим зображений на фотографії, що додана мною для фіксації вказаного речового доказу.

За умови встановлення судом і оцінки речового доказу в справі, як цокольного приміщення неіснуючого житлового будинку, тобто наявності за його місцем реєстрації господарської будівлі (споруди), така має відійти до позивача, оскільки є приналежністю головної речі у виді квартири АДРЕСА_1 .

Витягами з Держреєсту речових прав на нерухомість за номерами 96404045, 96401907, від 6 вересня 2017 року підтверджено право позивача на 1/2 частин квартир АДРЕСА_3 , але на час державної реєстрації названих об`єктів нерухомості, тобто 9 червня 2017 року, нічого не вказується про прибудинкову (присадибну) земельну ділянку до житлового будинку, що не сумісне з правилами чинного цивільного та земельного законодавства держави.

Виходячи з норм законодавства та висновків правових позицій вищих судів країни сформована чітка правова практика, згідно якої особа, що набула право власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Таким чином, присадибна (прибудинкова) земельна ділянка розміром 0,03584 га набула ознак права власності з 20 грудня 2004 року, тобто дати видачі третій особі, його колишній дружині державного акту на право власності на земельну ділянку, якою така 23 січня 2015 року була незаконно відчужена і зареєстрована відповідачкою по справі. Позаяк це відбулося в період розгляду Кам`янець-Подільським міськрайсудом цивільної справи № 676/6432/15-ц щодо поділу подружнього майна та розірвання шлюбу, то відповідно до правових позицій ВС/КЦС від 28 лютого 2019 року в справі № 646/3972/16-ц та від 6 листопада 2019 року в справі № 554/12806/15-ц, постанови ВП/ВС від 3 липня 2019 року в справі № 369/11268/16-ц., ст.13 ЦК України сторони угоди діяли недобросовісно, порушуючи його права та інтереси на присадибну земельну ділянку при його власності, а тому їхні дії є протиправними, а договір відчуження земельної ділянки недійсним з моменту його посвідчення.

Оскільки у третьої особи в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.346 ЦК України та п. «в» ч.1 ст.140 ЗК України припинилось право власності через відчуження нею свого майна у виді прибудинкової (присадибної) земельної ділянки розміром 0,03584 та, то таке право повторно вона не може набути в силу вимог ст.328 ЦК України та ст.ст.116, 118 ЗК України.

Тому, з огляду на викладене, в прохальній частині позову вказує, що спірна присадибна ділянка розміром 0,03584 га має й надалі виконувати своє призначення по обслуговуванню об`єднаної квартири АДРЕСА_1 , тобто повернутись в попередній стан, а поскільки третя особа на неї прав не набуває, то право власності на такий об`єкт нерухомості набувається лише ним, що теж буде законним і підставним вирішенням виниклої проблеми.

Враховуючи викладене, просить суд провести огляд і зберігання речового доказу у виді цокольного поверху «житлового» будинку по АДРЕСА_2 в порядку, передбаченому ст.ст.85, 98, 197 ЦПК України; визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 23 січня 2015 року, щодо купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,03584 га (358,4 кв. м.) з кадастровим номером :16:001:0021, що зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_2 в реєстрі нотаріальних дій за № 122 від 23 січня 2015 року; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку відповідачки, ОСОБА_2 , розміром, 03584 га кадастровим номером :16:001:0021, проведеною державним реєстратором за реєстраційним номером 04; визнати незаконними та скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськвиконкому № 199 від 11 лютого 2016 року «Про внесення змін у рішення виконавчого комітету № 86 від 21.01.2016 року» та № 86 від 21 січня 2016 року «Про надання адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 »; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію речових прав за відповідачкою ОСОБА_2 на нерухоме майно за реєстраційним номером 04, що проведена державним реєстратором 18 лютого 2016 року під номером запису про право власності 13353121; визначити господарську будівлю (споруду) у виді нинішнього цокольного поверху житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_4 приналежністю до головної речі, тобто квартири АДРЕСА_1 ; визнати об`єкт нерухомості розміром 0,03584 га (358,4 кв. м.) кадастровим номером :16:001:0021 прибудинковою (присадибною) земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку у виді існуючої квартири АДРЕСА_1 ; встановити з 9 червня 2017 року право власності за позивачем на прибудинкову (присадибну) земельну ділянку розміром 0,03584 га (358,4 кв. м.) кадастровим номером :16:001:0021, яка розташована біля квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Державного реєстратора внести відповідні записи до державного реєстру речових прав на нерухомість щодо реєстрації за позивачем права власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,03584 га (358,4 кв. м.) кадастровим номером :16:001:0021, що розташована біля квартири АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Кам`янець-Подільської міської ради Лізвінська О.І. направила відзив на позовну заяву, в якому вважає доводи позивача безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають вимогам закону, а також такими, які не підтверджені належними допустимими доказами, тому не можуть бути взяті до уваги судом. Так, позивачу по справі було відомо про рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 86 від 21 січня 2016 року «Про надання адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 , «22» та № 199 від 11 лютого 2016 року «Про внесення змін у рішення виконавчого комітету № 86 від 21.01.2016 року, про що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, який сформовано 16.06.2017 року о 11:26:13, що долучена позивачем до позову.

Тобто, ОСОБА_1 ще з 16.06.201 року достеменно знав про вищевказані рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, що вказує на закінчення строку для звернення до суду. Жодних обґрунтованих заяв чи клопотань про поновлення строків звернення до суду із закінченням поважності причин його пропуску позивачем не заявлено.

Вищевказані рішення виконавчого комітету прийняті у відповідності до ст.40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Вважає посилання позивача у позові на те, що 23.03.2017 року виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради № 323: «яким його ж рішення за № 86 від 21 січня 2016 року втратило чинність не відповідає дійсності, оскільки 23.03.2017 року виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради прийняв рішення № 323 «Про погодження паспорта прив`язки підприємцю ОСОБА_8 та надання дозволу на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності з південно-західної сторони перехрестя АДРЕСА_5 », в зв`язку із цим суд має відмовити позивачу в позов у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_9 в судове зсідання не з`явився, також направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідачки, позовні вимоги не визнає і просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача Кам`янець-Подільської міської ради Лізвінська О.І. в судове засідання не з`явилась, направила суду письмову заяв про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду з урахуванням відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: Управління відділу державної реєстраційної служби Кам`янець-Подільської міської ради Манчук В. в судове зсідання не з`явився, також направив суду заяву про розгляд справи без участі представника управління.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 в судове зсідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи судом повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 20 травня 1989 року по 24 червня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , з якою, під час шлюбу, придбали квартиру АДРЕСА_6 та квартиру АДРЕСА_7 , що підтверджується обставинами, встановленими рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.03.2017 року про розірвання шлюбу, Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 96401907 та за № 96404045 від 06.09.2017 року.

Відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку , Серії ХМ № 065753 від 20.12.2004 року ОСОБА_10 , на підставі рішення сесії Кам`янець-Подільської міської ради від 27.10.2004 року за № 89, було надано земельну ділянку площею 358 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.01.2015 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0358 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить продавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівл-продажу земельної ділянки, посвідченого Ємцем І.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 20.01.2015 року, реєстр № 70.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2015 року за № 32628337 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0358 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , на підставі Договору купівлі продажу земельної ділянки, Серія та номер: 122, виданий 23.01.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу.

Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 21.01.2016 року № 86 про надання адреси житловому будинку (загальною площею 128,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м.) по АДРЕСА_2 , надано адресу АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 11.02.2016 року про внесення змін у рішення виконавчого комітету від 21.01.2016 року № 86 про надання адреси житловому будинку (загальною площею 128,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м) по АДРЕСА_2 , надано адресу АДРЕСА_2 житловому будинку (загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м.).

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна за № 53675748 від 20.02.2016 року, за № 89766178 від 16.06.2017 року технічного паспорту на індивідуальний (садибний ) житловий будинок від 17.12.2015 року, власником житлового будинку, загальною площею 85,5 кв.м., кам`яна та металева огорожа, за адресою: АДРЕСА_2 , значиться ОСОБА_2 .

В силу ч.1,6 ст.81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечеь, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Проте позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів того, що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 86 від 21 січня 2016 року «Про надання адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 , «22» та № 199 від 11 лютого 2016 року «Про внесення змін у рішення виконавчого комітету № 86 від 21.01.2016 року» є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна сформована 16.06.2017 року та долучена позивачем до позову.

Також, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, а також не вказав підстав, щодо визнання правочину купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , недійсним, а його доводи грунтуються лише на припущеннях і в підозрах обвинувачення посадових осіб та відповідачки ОСОБА_11 та третьої особи ОСОБА_3 .

В решті інших позовних вимог, позивач ОСОБА_1 , заперечуючи готовність об`єкту (житлового будинку по АДРЕСА_2 ), обрав неефективний спосіб захисту своїх порушених прав, не оскарживши своєчасно Декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, а саме, пунктом 22 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 року за №461 із змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 07.06.2017 року № 409 визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації про готовність до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, реєстрація декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю або за рішенням суду, про що і йдеться у Службовій записці начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Свириди О.Г. від 25.10.2017 року за № 150/01-09.

Таким чином, оскільки позовні вимоги не можуть грунтуватись на припущеннях, а допустимі докази позивача ОСОБА_1 , щодо неправомірних дій відповідчів і третьої особи, що призвели до порушення його прав, щодо цокольної будови по АДРЕСА_2 , не знайшли свого підвердження у суді, оскільки є суперечливими, надуманими і такими, що не відповідають матеріалам справи, крім того, позивач обрав неефективний спосіб захисту, тому позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені судом.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - судовий збір слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , як інвалід першої групи загального захворювання, відповідно до пенсійного посвідчення серії

НОМЕР_1 від 19.04.2018 року, згідно ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір»

№ 3674-VI ( в редакції від 29.062023 року).

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_3 , Кам`янець-Подільської міської ради

( код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , Державний реєстратор відділу державної реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськвиконкому Лаврентьєва Олеся Валентинівна, про визнання недійсними правочини, визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування та їх скасування, відновлення становища, яке існувало до порушення, встановлення права та внесення відповідних записів в Держреєстрі речових прав на нерухомість - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 06 червня 2024 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.