Справа № 565/961/24
Провадження № 2-о/565/44/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Данилко Л.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

прендставника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , перебував на утриманні свого батька, військовослужбовця котрий зник безвісти, ОСОБА_3 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявник народився в місті Кузнецовськ Рівненської області. Його батьками є мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 . Шлюб між батьками було розірвано на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.08.2013 р. На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16.06.2014 р. з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 до досягнення ним повноліття. З 01.09.2021 року заявник ОСОБА_1 навчається за заочною формою здобуття освіти на факультеті заочного, дистанційного навчання та підготовки іноземних громадян Національного транспортного університету за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки», освітньою програмою «Інформаційні управляючи системи та технології» за державним замовленням по 30.06.2026 р. Заявник ОСОБА_1 не працевлаштований, оскільки на прохання батьків надає допомогу та фактично опікується хворим племінником своєї матері. Батько заявника ОСОБА_3 , виконуючи свій батьківський обов`язок, увесь час утримував свого сина ОСОБА_1 шляхом надання йому грошових коштів. Його матеріальна допомога являлася для нього єдиним суттєвим та постійним джерелом доходу. 09.02.2023р. рядового ОСОБА_3 , відповідно до наказу начальника Вараського районного ТЦКСП від 09.02.2023р. №26, було призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 . Відповідно до сповіщення сім`ї №1 Вараського районного ТЦКСП від 03.01.2024р. солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області, зник безвісти 31.12.2023р. Це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку сину ОСОБА_1 06.02.2024р. ОСОБА_3 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Батьки ОСОБА_3 померли. Мати - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружини або інших родичів у ОСОБА_3 немає.

Порядок виплат сім`ям військовослужбовців у разі зникнення безвісти військовослужбовця, встановлено Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затвержений Постановою КМ України від 30.11.2016р. №884. 11.01.2024р. заявник звернувся із заявою про перерахування йому виплат, належних його батькові ОСОБА_3 , військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 , котрий зник безвісти, однак йому було відмовлено, в зв`язку з тим, що до звернення не додано судового рішення, що набрало законної сили, щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: визнання того факту, що ОСОБА_1 перебував на утриманні свого батька ОСОБА_3 .

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Луницька С.М. в судовому засіданні просили заяву задовольнити в повному обсязі. Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у заяві та додав, що його батько постійно допомагав йому коштами. Заявник вказав, що не працював, оскільки доглядав за родичем-інвалідом. Інших джерел прибутку у заявника не було. Батьки розірвали шлюб приблизно в 2013 році. З того часу батько сплачував аліменти на його утримання і крім цього надавав кошти йому безпосередньо. Матір працює продавцем в магазині і там зарплата маленька. Батько займався будівельними роботами. Батько надавав суттєві суми коштів, за які він міг прожити місяць, це від 5 тис гривень до 25 тис гривень. Заявник навчається на бюджетній формі навчання в Киїському національному транспортному університеті, не працював. Заявник доглядає за особою інвалідом з 17-18 років. Цей догляд перешкоджає йому влаштуватись на роботу. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд немає. Як проживав з батьком, той купував речі, подарунки, аксесуари. Наразі батько зник безвісти. 31.12.23 р. військова частина відмовила у виплаті через відсутність підтвердження факту перебування його на утриманні батька. Інших родичів в батька немає.

Заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти встановлення факту.

Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції 25 березня 2004 року, в графі батько записаний - ОСОБА_3 .

Довідкою №127 від 04.03.2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що рядовий ОСОБА_3 , 1966 р.н. відповідно до наказу начальника Вараського районного ТЦКСП від 09 лютого 2023 року №26 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стрілець-помічник гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 421 окремого стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 зник безвісти 31 грудня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї №1 від 03.01.2024 року.

Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №7 від 14.02.2024 року виданої Міністерством внутрішніх справ України підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зник на території бойових дій (під час воєнних дій).

Про те, що заявник ОСОБА_1 , перебував на утриманні батька ОСОБА_3 також підтверджується копіями платіжних інструкцій про переказ коштів, та листом №20.1.0.0.0/7-241004/69486 від 14.10.2024 р., який надійшов з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Також згідно квитанцій від 25.03.2023 року, від 27.04.2023 року, від 26.06.2023 року, від 26.10.2023 року та від 19.12.2023 року вбачається, що заявник неодноразово отримував від свого батька ОСОБА_3 кошти, а саме 25.03.2023 року в сумі 8000 грн., 27.04.2023 року в сумі 27 551 грн., 26.06.2023 р. в сумі 10000 грн., 26.10.2023 року в сумі 20000 грн. та 19.12.2023 в сумі 10 000 грн.

Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні батька ОСОБА_3 також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Зокрема, свідок ОСОБА_7 показала, що вона є хресною заявника. Вона вказала, що заявник ОСОБА_10 був на утримання батька, жив з ним, батько все оплачував. ОСОБА_10 проживав з батьком. Батько купив дорогий годинник, надавав кошти. ОСОБА_10 був на утриманні свого батька весь час. Заявник ОСОБА_10 не працює, навчається в інституті, доглядає за дядьком, який тяжко хворий. Після розлучення батьків, заявник проживав з батьком приблизно 10 років. Вони живуть в одному дворі, і свідок бачила, як батько заявника давав йому гроші і купували продукти разом. ОСОБА_10 також ходив до матері і вона також допомагала йому, але в основному утримував ОСОБА_10 його батько. ОСОБА_3 пропав безвісти 31.12.23 р.

Свідок ОСОБА_4 , яка є мамою заявника, показала, що у дитини батько зник безвісти. ОСОБА_10 перебував на утриманні батька. ОСОБА_11 утримував її сина. Син доглядає свого дядька. ОСОБА_11 постійно передавав гроші ОСОБА_10 на ноутбука, купив годинник за 10 тисяч гривень. У ОСОБА_12 більше нікого немає. ОСОБА_11 з сином інколи шукали підробіток і разом працювали. Після розірвання шлюбу у 2013 році син пішов жити до батька і там постійно проживав. Оскільки вона отримувала незначну заробітну плату, тому не могла у належному розмірі надавати допомогу сину.

Зі змісту показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що заявник є сином її племінника. Показала, що ОСОБА_11 марив сином, допомагав, жив разом з ним. Ходив по заробітках, щоб допомогти сину. Коли пішов на війну, то казав, що вислав сину 10 тис грн., потім вислав 20 тис грн.. ОСОБА_11 , коли лежав в госпіталі, то казав, що син до нього приїжджав у госпіталь і там давав йому гроші. Це було зі слів ОСОБА_12 . Заявник перебував на утриманні свого батька ОСОБА_3 . Після розлучення батько постійно утримував сина, бачила як купував спортивного костюма.

Свідок ОСОБА_9 , яка є заявнику хресною показала, що ОСОБА_10 постійно проживав зі своїм батьком. Інколи ОСОБА_11 просив у неї позичити гроші для ОСОБА_10 , оскільки були моменти, що він не міг пересилати гроші. ОСОБА_10 був на утриманні свого батька, ОСОБА_11 повністю утримував свого сина, ОСОБА_10 також інколи був на підробітках. ОСОБА_11 просив у неї, щоб вона дала ОСОБА_10 27 тис грн., і 10 тис грн. В травні 2023 року в серпні-вересні потім ОСОБА_11 повертав їй гроші.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члена їх сімей"), є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що ОСОБА_1 перебував на утриманні свого батька ОСОБА_3 , оскільки він ніде не працює, і постійним джерелом його доходу була допомога, що надавалась ОСОБА_3 . А тому відповідно до ст..ст.31, 34 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», заявник вважається таким, що перебував на утриманні ОСОБА_3 .

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Також судом встановлено, що заявник позбавлений можливості підтвердити вказаний факт в позасудовому порядку.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовців призначається і виплачується, крім інших випадків, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 вказаного Закону передбачено, що у випадках, зазначених у пп.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Таким чином, встановлення відшукуваного факту має юридичне значення для набуття заявником права на отримання одноразової грошової допомоги.

Тому, суд вважає, що встановлення факту перебування на утриманні, про який просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, а тому заява про встановлення факту перебування на утриманні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявника, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходився на утриманні свого батька військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрий зник безвісти 31 грудня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан