ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6902/24 Справа № 243/5321/23 Суддя у 1-й інстанції - Воронков Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Лідовської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/5321/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення пенсії в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Воронкова Д.В., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у виді недоотриманої пенсії та визнання права власності на недоотриману пенсію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2

03 лютого 2022 року державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії батька у розмірі 313 779,17 грн. 04 лютого 2022 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про виплату вказаної суми, через що оригінал свідоцтва було залишено у сервісному центрі відповідача м.Вугледар. 03 січня 2023 року рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області було відмовлено позивачу у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії через не долучення до заяви оригінала вищевказаного свідоцтва. Вважає, таке рішення відповідача протиправним та зазначає, що свідоцтво не надане через причини, що не залежать від волевиявлення позивача.

Просить суд визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію батька у розмірі 313 779,17 грн. та стягнути на його користь недоотриману пенсію у зазначеному розмірі.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення пенсії в порядку спадкування за законом задоволено - визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на недоотриману пенсію в розмірі 313 779, 17 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 313 779, 17 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2510,20 грн.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, судом не враховано, що виплата пенсій, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений «Порядком виплати пенсій», яким передбачено, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.

Крім того зазначає, що доступ до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та сканованих файлів Головному управлінню не відновлено, у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

Втрата оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом зумовлена введенням воєнного стану та негативними наслідками військової агресії російської федерації проти України і не може вважатися такою, що сталася як з вини позивача, так і з вини відповідача.

В даному випадку будь-які протиправні дії Головного управління у відношенні позивача вчинені не були.

Навпаки, відповідачем вжито всіх можливих заходів, спрямованих на відновлення доступу до матеріалів електронної пенсійної справи та сканованих копій документів, наданих ОСОБА_1 разом з заявою від 04 лютого 2022 року. Проте, відновлення доступу неможливе з технічних причин, на що Головне управління жодним чином вплинути не може.

Отже, обставини щодо втрати оригіналу свідоцтва про право на спадщину досліджені судом першої інстанції та визнані такими, що не залежать від волевиявлення як позивача, так і відповідача. Зазначений факт має преюдиційне значення.

Водночас, оскільки, даним судовим рішенням за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію, він може повторно звернутися до органів Фонду з відповідною заявою, додавши до необхідного пакету документів також зазначене рішення суду.

З огляду на наведене, обраний судом спосіб захисту прав позивача шляхом стягнення з Головного управління недоотриманої пенсії в розмірі 313 779,17 грн. в контексті даної справи свідчить про вирішення спору, на майбутнє, що суперечить основним засадам цивільного судочинства та його принципам тощо.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 доводився сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.01.1957.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.07.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину від 03.02.2022, виданого державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач успадкував після смерті батька ОСОБА_2 недоотриману пенсію у розмірі 313779,17 грн.

03.01.2023 рішенням Головного управління пенсійного Фонду України в Донецькій області П/С№58 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що до заяви долучено копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яка не завірена нотаріусом.

02.05.2023 листом №0500-0202-8/35649 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 було залишено у сервісному центрі м.Вугледар для формування виплатної справи. Надати заяву №255, сформовану в електронному журналі звернень від 04.02.2022, та оригінал свідоцтва про право на спадщину не має можливості.

З листа №5996/8 від 11.06.2023 Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації вбачається, що доступ до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , а саме, сканованих файлів Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області не відновлено у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

19.06.2023 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції листом №27603- 22-23 повідомило, що інформація щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_3 до міжрегіонального управління не надходило. Територія м.Вугледар Вугледарської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових. Документи Вугледарської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи, що позивач, як спадкоємець померлого ОСОБА_2 , отримав у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у сумі 313779,17 грн., але оригінал вказаного свідоцтва було втрачено, у зв`язку із чим відповідачем не визнається право позивача на спірну суму, на час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, за таких обставин суд приходить до висновку, що визнання права власності на недоотриману пенсію за позивачем та стягнення її на його користь буде належним способом захисту прав ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_2 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду та розглянувши доводи апеляційної скарги виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст.1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі №750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі №428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі №428/10113/20.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20.

Таки чином позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 , набув право власності на недоотриману пенсію останнього у розмірі 313 779, 17 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що обраний судом спосіб захисту прав позивача шляхом стягнення з Головного управління недоотриманої пенсії в розмірі 313 779,17 грн. в контексті даної справи свідчить про вирішення спору, на майбутнє, що в свою чергу, суперечить основним засадам цивільного судочинства та його принципам, колегія суддів сприймає критично, з огляду на те, що позивач вже двічі звертався до відповідача, але йому було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що до заяви долучено копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яка не завірена нотаріусом. Разом з тим, колегія суддів зауважує, що оригінал свідоцтва було втрачено не з вини позивача. Отже, наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач перешкоджає реалізації права позивача, як власника майна в порядку спадкування, на отримання недоотриманої пенсії після померлого ОСОБА_2 та стягнення з відповідача недоотриманої пенсії у сумі 313 779,17 грн.

Оскільки, відповідач не визнає наявності у нього заборгованості перед спадкодавцем, незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою ОСОБА_2 за життя, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на недоотриману ним пенсію у сумі 313779,17 грн., т.я. позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , отже він є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч.2 ст.1268 ЦК України).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2024 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 20 листопада 2024 року

Головуючий суддя О.В. Агєєв