Провадження № 2/752/1658/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

04 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визначити місце проживання дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею.

Посилається в позові на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15 липня 2019 року

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розлучення діти проживають з нею, однак між нею та відповідачем постійно виникають спори та розбіжності щодо місця проживання дітей.

Відповідач погрожує їй забрати дітей і ці погрози нею сприймаються як реальні, оскільки відповідач такі дії уже вживав, що змусило її звертатися до поліції.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 23 серпня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження справі, відповідачу та третій особі додатково копію позову з додатками.

Відповідно до ст.187 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву, третій особі - пояснень на позов.

Ні відповідач, ні третя особа своїм правом не скористалися, відзив на позов та пояснення не подали.

Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача та третя особа подали заяви про розгляд справи в їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Судова повістка, що направлялася йому за зареєстрованим місцем проживання повернулася до суду без вручення в зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

Відповідно до п. 3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Виходячи з цього, відсутності адресата за місцем знаходження, суд вважає відповідача обізнаним про наявність спору в провадженні суду та його предмет.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі викладеного та ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей, встановлені ст.15 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. ч. 7, 8 та 9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ст. ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони з 16 квітня 2010 року перебували в шлюбі.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15 липня 2019 року шлюб сторін був розірванй.

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені 31 жовтня 2019 року позивачка змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тривалий час сторони проживають окремо, діти проживають з матір`ю.

/ а.с. 9 - 14 /

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації № 100-2814 від 06 березня 2024 року орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з матір`ю.

/ а.с. 55 - 58 /

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 Конвенції зазначено, що якнайкращі інтереси дитини мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків.

З точки зору закону ст.1 СК України одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.

Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачка, як мати, здатна забезпечити дітям належні умови для зростання, виховання та матеріального утримання, а тому вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

З урахування цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 19, 141, 157, 160 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, Законом України « Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073, 60 гр. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич