ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Суми

Справа №592/12480/23

Номер провадження 22-ц/816/760/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року, в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (далі - АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ») про зміну формулювання причин звільнення, стягнення заробітної плати та вихідної допомоги.

Позовна заява мотивована тим, що 05.01.2021 року її прийняли на роботу до АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ». 24.07.2023 року вона звернулася до керівництва підприємства з заявою, в якій просила звільнити її з 28.07.2023 року відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати. 26.07.2023 року на підприємстві було видано Наказ № 2386/ВК, відповідно до якого її звільнили 28.07.2023 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Не погоджуючись з таким формулюванням звільнення і вважаючи наказ незаконним, просила змінити формулювання причини звільнення та визнати її звільненою 28.07.2023 року за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати; стягнути з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 38238,78 грн та вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 34788,84 грн, з послідуючим утриманням з цієї суми належних до сплати податків і зборів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено формулювання причин звільнення та визнано, що ОСОБА_1 , токар четвертого розряду механоскладального цеху № 7, звільнена з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» 28.07.2023 року за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати.

Стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 30008,11 грн, а також вихідну допомогу в сумі 45012,18 грн.

Стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь держави 2147,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду в частині стягнення з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 45012,18 грн, зменшивши суму стягнення вихідної допомоги до 34788,84 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не правильно обраховано розмір вихідної допомоги, крім того, суд вийшов за межі позовних вимог, стягнувши вихідну допомогу у більшому розмірі, ніж просив позивач.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Рішення суду в частині зміни формулювання причини звільнення та стягнення заборгованості по заробітній платі не оскаржується, а тому, відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Скляр Б.П. , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України є підставою для його зміни.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05.01.2020 року позивачка прийнята на роботу до АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» (а.с.8-10).

24.07.2023 року позивачка звернулася до керівництва Товариства з заявою, у якій просила звільнити її з 28.07.2023 року за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України з причини порушення підприємством законодавства про працю, а саме: систематичного порушення строків виплати заробітної плати (а.с.11).

26.07.2023 року було видано наказ №2386/ВК, відповідно до якого ОСОБА_1 , токаря четвертого розряду механоскладального цеху №7, звільнити 28.07.2023 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (а.с.12).

Відповідно до довідки № 16-07/143 від 03.11.2023 р. про заробітну плату колишнього працівника АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» ОСОБА_1 сума заробітної плати, належної до виплати на дату видачі довідки (після вирахування ПДФО та військового збору) ОСОБА_1 , складає 30008,11 грн. Вищевказана сума заробітної плати складається з заборгованостей по заробітній платі за наступні місяці: за червень 2023 р. - 9766,49 грн., за липень 2023 р. - 20241,62 грн.

Крім того, сума заборгованості по лікарняним листам, що відшкодовується Пенсійним фондом України (після ПДФО та військового збору) становить 6813,16 грн., що в свою чергу складається з сум допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, що буде відшкодовуватися позивачці, як застрахованій особі Пенсійним фондом України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за наступні місяці тимчасової втрати працездатності: за квітень 2023 р. - 3315,85 грн., за липень 2023 р. - 3497,31 грн.

Сума допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за липень 2023 р. становить 3497,31 грн., а не 4914,82 грн, як вказано в розрахунковому листі наданому позивачкою, у зв`язку з тим, що Товариством отримано від Пенсійного фонду України і перераховано позивачці, на виконання свого обов`язку у якості страхувальника 1417,51 грн. допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за липень 2023 р., що підтверджується списком робітників АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на перерахування лікарняних за рахунок ФСС ТВП за 2-гу половину липня 2023 р. до платіжного доручення 30032 від 29.08.2023р., таким чином станом на дату подання відзиву сума допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, що належить позивачці від пенсійного фонду України, за липень 2023 р. становить 3497,31 грн.

В заяві про звільнення від 24.07.2023 pоку, адресованій Генеральному директору АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ», зазначено факт порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, а саме: систематичне порушення строків виплати заробітної плати.

З довідки № 16-07/735 від 26.10.2023 року, наданої АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ», вбачається, що сума заробітної плати, належної до виплати, на дату, видачі довідки (після вирахування ПДФО та військового збору*) ОСОБА_1 , складає 30008,11 грн. Вищевказана сума заробітної плати складається з заборгованостей по заробітній платі за наступні місяці: за червень 2023 р. - 9766,49 грн., за липень 2023 р. - 20241,62 грн. Тобто середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 15004,06 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що у разі звільнення ОСОБА_1 внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, їй належність до виплати вихідна допомога на підставі ст. 44 КЗпП України у розмірі тримісячного середнього заробітку у сумі 45012,18 грн, який обчислений з середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 15004,06 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру вихідної допомоги, яка підлягає стягненню з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ».

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

За висновками суду першої інстанції, оскільки позивача звільнено за власним бажаннями у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, то звільнений працівник у такому випадку має право на грошову виплату - вихідну допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зауважує, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги.

Вихідна допомога - це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до абз. 3 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08 лютого 1995 року № 100, у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Позивач звільнилася 28.07.2023р., що підтверджується наказом про звільнення АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» від 26.07.2023р. № 2386/ВК, таким чином з урахуванням положень абз.2 п.8, абз. 3 п. 2 Порядку періодом часу згідно якого мала б бути розрахована середня місячна заробітна плата позивача є травень та червень 2023 року.

Проте, судом першої інстанції розраховано суму середньомісячної заробітної плати, виходячи з сум заробітної плати позивача за червень 2023р.-9766 грн 49 коп. та липень 2023р.- 20 241 грн 62 коп. (9766 грн 49 коп. + 20 241 грн 62 коп.)/2= 15 004 грн 05 коп. При цьому, розмір заробітної плати за червень та липень 2023 року суд взяв з довідки AT «СМНВО- Інжиніринг» від 03.11.2023р. № 16-07/143, але не врахував, що ці суми вказані після відрахування ПДФО та військового збору про що зазначено в самій довідці. Таким чином, вищезазначена довідка не є належним доказом при визначенні суми вихідної допомоги, а розрахунок вихідної допомоги, здійснений судом першої інстанції таким, що не відповідає вимогам Порядку у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм, викладених у абз.4 п.2 Порядку, абз. 1,2 п. 3 Порядку, абз. 3 п.8 Порядку, що призвело до неправильного визначення розрахункового періоду для розрахування вихідної допомоги і, як наслідок, збільшення суми такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просила стягнути вихідну допомогу у розмірі 34788 грн 84 коп., що визначена нею шляхом множення суми середньомісячної заробітної плати 11596 грн 28 коп. на 3. Сума середньомісячної заробітної плати вирахувана позивачем шляхом ділення на 2 суми мінімальної заробітної плати за травень 2023р. -6700 грн 00 коп. та суми заробітної плати нарахованої за червень 2023р.- 16492 грн 55 коп. ((6700,00+16492,55)/2=11596,28 грн.

На підтвердження розміру заробітної плати, позивачем надано розрахункові листи АТ «СМНВО-Інжиніринг» за травень та червень 2023р.

Слід зазначити, що відповідач не заперечував розміру вихідної допомоги, обрахованого позивачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги при звільненні позивача підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі 34788 грн 84 коп., що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні норм трудового законодавства відносно позивача, то понесені відповідачем судові витрати за апеляційне оскарження рішення суду належить покласти саме на відповідача, підстав для їх компенсації за рахунок позивача не вбачається.

Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2023 року змінити, виклавши абзац 4 резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 34788 грн 84 коп. з послідуючим утриманням податків та обов`язкових платежів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов