Провадження № 2-н/638/3614/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву Приватної фірми «А-ТЕТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення,-

встановив:

Представник приватної фірми «А-ТЕТ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з центрального опалення в загальній сумі 12804,76 грн, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 5 статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , заборгованість утворилась за період з грудня 2022 року по березень 2024 року.

Згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована інша особа.

Також, згідно наданого представником заявника витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Також, суду не надано документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, оскільки отримана інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) боржника, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165,258,260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватної фірми «А-ТЕТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з централізованого опалення.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин