Провадження № 4-с/643/27/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Іщенко Ю.Д.

представника заявника адвоката Гайворонського О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність та дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюкова Олександра Володимировича щодо розрахунку заборгованості по аліментах, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

28.03.2024 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Гайворонського О.М., звернувся до суду зі скаргою бездіяльність та дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюкова О.В., в якій просив визнати дії державного виконавця Євсюкова О.В. по здійсненню розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 за період з травня 2022 року по грудень 2023 року у виконавчому провадженні № 65833787 неправомірними; зобов`язати державного виконавця ОСОБА_4 здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 65833787, виключивши суми додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168, які отримані ОСОБА_1 за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2023 року. В обгрунтування скарги зазначив, що 23 червня 2021 року Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюковим Олександром Володимировичем (.далі по тексту - Державний виконавець) була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження № 65833787 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа № 643/16021/19 виданого 13.08.2020 Московським районним судом м. Харкова. Зі свого боку заявником ОСОБА_1 (.далі по тексту - Довіритель) на належному рівні виконується відповідне рішення суду щодо сплати аліментів на свою дитину доньку ОСОБА_5 , яка на даний час проживає з матір`ю ОСОБА_2 (далі по тексту - Стягувач). 13 березня 2024 року Державним виконавцем було складено довідку - розрахунок заборгованості по сплаті аліментів Довірителем за період з травня 2022 року по грудень 2023 року (далі по тексту довідка розрахунок). Із складеною Державним виконавцем довідкою - розрахунком не погоджуємося та вважаємо дії Державного виконавця по розрахунку заборгованості неправомірними та помилковими з огляду на наступне. Так, у період з травня 2022 року по грудень 2023 року ( далі по тексту - спірний період) Довірителем щомісячно перераховувались аліменти на утримання доньки Дарії, загальна сума яких складає 394 750 гривень. Вказана сума була перерахована на карткові (поточні) рахунки Стягувача та не оспорюється сторонами виконавчого провадження. Попри це, Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження за запитами була отримана інформація та відомості з Державної податкової служби України щодо отриманого доходу Довірителем за спірний період. Згідно наданих відповідей за період з травня 2022 року по грудень 2022 року Довірителем було отримано дохід у сумі з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 904844,56 грн., які він отримав у військовій частині НОМЕР_1 де проходить військову службу. Згідно наданих відповідей за період з січня по грудень 2023 року Довірителем було отримано дохід у сумі з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 988869,16 грн., якій Довіритель також отримав у військовій частині НОМЕР_1 де проходить військову службу. Водночас, за місцем військової служби Довірителя, згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 23.12.2023 № 2126/ФС, дохід Довірителя за період з травня 2022 року по листопад 2023 року складає з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 504 877, 18 грн. Інших доходів, крім отримання грошового забезпечення яке передбачено чинним законодавством для військовослужбовців Збройних Сил України, Довіритель не отримує. Тобто, як вже зазначалося раніше, Довірителем за спірний період було сплачено 394750 гривень, але при цьому його дохід за цей період, (без врахування грудня 2023 року) складав 504877,18 грн. Попри це, Державним виконавцем за спірний період було включено до доходу Довірителя, додаткову винагороду яка була виплачена Довірителю відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 що є помилковим та неправомірним з огляду на таке. Відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, серед іншого визначено, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється виключно на підставі наказів командирів військових частин та бойових розпоряджень. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України визначається відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі по тексту - Порядок № 260). Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги. Так, щомісячні основні та додаткові види виплачуються в поточному місяці за минулий. Одноразові додаткові види в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату. Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 (застосовуються з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку № 260, додаткова винагорода яка визначена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 належить до одноразових видів грошового забезпечення. Згідно абзацу шістнадцятого пункту 2 розділу І Порядку № 260 (із змінами, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України від ЗО січня 2023 року), встановлено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який вже неодноразово було продовжено. Разом з тим, відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" (у редакції, яка діяла до 16.11.2022), зокрема п.п 2 п.1 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати.

При цьому, пунктом 8 цієї ж постанови (у редакції, яка діяла до 16.11.2022) передбачено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Додаткова винагорода передбачена пунктом 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не має постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Разом з тим, постановою КМУ від 11.11.2022 № 1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до пункту 8 Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб", якою передбачено стягнення з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану.

Таким чином, додаткова винагорода, визначена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, яка виплачується на період воєнного стану належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, через що Державним виконавцем помилково було враховано такий дохід Довірителя при визначенні розміру аліментів за спірний період.

Крім того, зазначена додаткова винагорода не має постійного характеру, оскільки визначається за наказами командирів при виконанні відповідних бойових завдань військовослужбовцями, а тому не підлягає включенню до грошового забезпечення з якого підлягають утримання аліменти. Водночас така додаткова винагорода не враховується при обрахуванні пенсійного забезпечення, індексації, вихідної допомоги тощо. Також є слушним питання матеріального та морального стимулювання військовослужбовців ЗСУ під час дії воєнного стану було врегульовано Постановою № 168, якою на період дії воєнного стану запроваджено виплату додаткової винагороди військовослужбовцям. У цьому контексті слід також зауважити, що правовими та соціальними наслідками прийняття такої Постанови мала стати мотивація морально-психологічного стану та належний рівень виконання службових обов`язків, зокрема, військовослужбовцями ЗСУ щодо захисту незалежності, територіальної цілісності та державного суверенітету України.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Гайворонський О.М., який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримав доводи скарги, посилаючись на вищенаведене, та просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Крім того, в письмових поясненнях від 06.05.2024 заявник зазначив, що у спірний період з травня 2022 року по грудень 2023 ним добровільно щомісячно було перераховано аліментів на утримання доньки Дарії, загальна сума яких складає 394750 грн., тобто в середньому 20000 грн. щомісяця. Станом на травень 2024 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 3196 грн. Водночас доходи заявника згідно з Довідкою про доходи від 29.03.2024 № 714 Ф/С за зазначений період ним було отримано чистий дохід, з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 569649,26 грн. та сума, яка залишається для нього та його сім`ї різниця між сплаченими аліментами та отриманим доходом за зазначений період складає 174899,26 грн. З дитиною вони підтримують гарні відносини, постійно підтримують зв`язок, оскільки на даний час вона проживає за кордоном з матір`ю ОСОБА_2 .

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Крижановський М.В. направив суду заперечення на скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця, в якій в задоволенні скарги ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі. В обгрунтування заперечень зазначив, що вважають необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню, обґрунтування чого полягає у наступному. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 по справі №643/16021/19 (провадження №2/643/5037/19) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з 02.10.2019. На примусове виконання видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження №65833787 від 23.06.2021. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Відповідно до ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ державиагресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого. Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода військовослужбовцям в розмірі 30 000 або 100 000 гривень є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 по справі №209/3260/13-ц (провадження №61-11541св23). Однак пунктом 1 Переліку чітко визначено, що аліменти справляються з додаткової винагороди за основним місцем роботи, яка в свою чергу входить в структуру грошового забезпечення військовослужбовців. Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року, виконавець має враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів. Фактично Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року №1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди. Верховний Суд зауважує, що раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Тому з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти. Постанова Кабінету Міністрів України м від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в ст. 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом. Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним. Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18. Верховний Суд у своїй постанові від 28.02.2024 по справі №209/3260/13-ц (провадження №61-11541св23) зазначає, що немає жодних підстав вважати, що законодавець, маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану. Внесенням відповідних змін 16 листопада 2022 року законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, за для усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав. Щодо довідки про доходи від 23.12.2023 №2126/ФС наданої ОСОБА_1 . Уповноважені особи, які складали вказану довідку, керувались постановою КМУ №1294 від 07.11.2007 як підставою для не нарахування «інших нарахувань». Однак вказана постанова станом на сьогодні втратила чинність. Тому довідка про доходи від 23.12.2023 №2126/ФС складена з порушенням норм законодавства. Загальна сума, яка нарахована (615 703,88 грн.) не відповідає дійсності та є зменшеною. Отже додаткові виплати, які мають нараховуватися та виплачувались боржнику по аліментам відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мають постійний характер та відносяться до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб. Скаргу просили розглянути без участі стягувача та його представника.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюков О.В. про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, пояснення по справі не надав.

Частинами першою, другою ст. 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цієї справи та цивільної справи № 643/16021/19, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2019 року у цивільній справі № 643/16021/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з 02.10.2019 року.

23.06.2021 Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Євсюковим О.В., на підставі заяви стягувача про примусове виконання, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65833787 на підставі виконавчого листа № 643/16021/19, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, починаючи з 02.10.2019 року.

13 березня 2024 року Державним виконавцем було складено довідку - розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 за період з травня 2022 року по грудень 2023 року.

У період з травня 2022 року по грудень 2023 року заявником щомісячно перераховувались аліменти на утримання доньки Дарії, загальна сума яких складає 394750 гривень. Вказана сума була перерахована на карткові (поточні) рахунки Стягувача та не оспорюється сторонами виконавчого провадження.

Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження за запитами була отримана інформація та відомості з Державної податкової служби України щодо отриманого доходу ОСОБА_1 за спірний період.

Згідно з отриманою державним виконавцем інформацією, за період з травня 2022 року по грудень 2022 року ОСОБА_1 було отримано дохід у сумі з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 904844,56 грн., які він отримав у військовій частині НОМЕР_1 де проходить військову службу.

Згідно з наданими відповідями за період з січня по грудень 2023 року ОСОБА_1 було отримано дохід у сумі з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 988869,16 грн., який ОСОБА_1 також отримав у військовій частині НОМЕР_1 де проходить військову службу.

Водночас, за місцем військової служби ОСОБА_1 , згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 23.12.2023 № 2126/ФС, його дохід за період з травня 2022 року по листопад 2023 року складає з вирахуванням податків та обов`язкових платежів 504877,18 грн. Інших доходів, крім отримання грошового забезпечення яке передбачено чинним законодавством для військовослужбовців Збройних Сил України, заявник не отримує.

ОСОБА_1 за спірний період було сплачено 394750 гривень, але при цьому його дохід за цей період, (без врахування грудня 2023 року) складав 504877,18 грн.

Державним виконавцем за спірний період до розрахунку заборгованості по аліментам від 13 березня 2024 року було включено до доходу ОСОБА_1 додаткову винагороду, яка була йому виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно з ст. 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого. Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода військовослужбовцям в розмірі 30 000 або 100 000 гривень є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 по справі №209/3260/13-ц (провадження №61-11541св23).

Однак пунктом 1 Переліку чітко визначено, що аліменти справляються з додаткової винагороди за основним місцем роботи, яка в свою чергу входить в структуру грошового забезпечення військовослужбовців. Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року, виконавець має враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів. Фактично Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року №1264 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди.

Верховний Суд зауважує, що раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Тому з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти. Постанова Кабінету Міністрів України м від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в ст. 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.02.2024 по справі №209/3260/13-ц (провадження №61-11541св23) зазначає, що немає жодних підстав вважати, що законодавець, маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану.

Внесенням відповідних змін 16 листопада 2022 року законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, за для усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав.

Щодо довідки про доходи від 23.12.2023 №2126/ФС, наданої ОСОБА_1 , уповноважені особи, які складали вказану довідку, керувались постановою КМУ №1294 від 07.11.2007 як підставою для не нарахування «інших нарахувань». Однак вказана постанова станом на сьогодні втратила чинність.

Тому довідка про доходи від 23.12.2023 №2126/ФС, складена з порушенням норм законодавства. Загальна сума, яка нарахована (615703,88 грн.) не відповідає дійсності та є зменшеною.

Отже додаткові виплати, які мають нараховуватися та виплачувались боржнику по аліментам відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мають постійний характер та відносяться до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Крім того, згідно з нормами ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, Сімейним кодексом України визначений мінімальний розмір аліментів, який стягується на утримання неповнолітньої дитини, та право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, однак максимальний розмір стягнутих аліментів діючим законодавством не обмежується.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність та дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюкова О.В. щодо розрахунку заборгованості по аліментах, зобов`язання вчинити певні дії необгрунтованою та відмовляє в задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 212, 258-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на бездіяльність та дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Євсюкова Олександра Володимировича щодо розрахунку заборгованості по аліментах, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала суду буде складена до 18 червня 2024 року.

Суддя Харченко А.М.