Справа № 191/5692/23
Провадження № 2/191/1650/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в цілому,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 року до суду звернулася представник позивача - адвокат Третяк І.П. в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в цілому.

У позовній заяві представник позивача посилалася на те, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав в рівних частках (по ) ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 27.06.1985 року Синельниківською держнотконторою та договору дарування, виданого 06.07.1966 року Синельниківською держнотконторою, і ОСОБА_3 на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 31.08.2009 року.

У зв`язку з аварійним станом частина будинку А1-1 зруйнована, відбулась реконструкція літньої кухні під житловий будинок. частка будинку, яка належала ОСОБА_3 , відокремлено в цілу частину з присвоєнням окремої поштової адреси: АДРЕСА_2 та зареєстровано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. 15.07.2015 року ОСОБА_3 продав будинок. Зазначені відомості підтверджуються інформаційними довідками №754 та №755, виданими 12.09.2023 року комунальним підприємством «Новомосковське бюро технічної інвентаризації».

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.08.2023 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстром №602, зареєстрованого 17.08.2023 року в Державному реєстрі речових прав за №140, ОСОБА_1 належить частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (спадщина отримана після смерті ОСОБА_2 ).

У зв`язку з тим, що на теперішній час частина об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відокремлена в цілу частину з присвоєнням окремої поштової адреси, а частина зруйнована, належна позивачу частка зазначеного житлового будинку трансформувалась в єдиний об`єкт нерухомості, без часток, є відокремленою від адреси АДРЕСА_3 , і має окремий вихід.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 24.07.2023 року комунальним підприємством «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 ,знаходиться єдиний об`єкт нерухомості, який належить позивачу, а тому остання просить визнати за нею право приватної власності як на єдиний об`єкт нерухомості без часток на зазначений житловий будинок.

Ухвалою суду від 21.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до таких висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2023 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. і зареєстрованого в реєстрі №602, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності є власником частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4, 5-6).

Згідно із інформаційною довідкою №754, виданою 12.09.2023 року КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» КП «Новомосковське МБТІ» ДОР згідно відомостей інвентаризаційної справи повідомляє, що житловий будинок, господарчі будівлі та споруди розташовані за адресою АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 - 1А частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 17.08.2023р. за № 602 державним нотаріусом Першої синельниківської держнотконтори, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.08.2023р. У цілому на земельній ділянці розташований: житловий будинок А1 (1950) каркасний обкл. цеглою, прибудова а2 (1951) цегляна, прибудова аЗ (1951) цегляна. Загальна площа складає: 41,8 кв. м. Житлова площа складає : 21,7 кв. м. Літня кухня Б (1987) цегляна, сарай б (1987) цегляний, сарай В (1979) глинобитний обкл. цеглою, вбиральня К дерев`яна, літній душ Л дерев`яний, огорожа № 1 металева, колодязь № 2 цегляний. 1/2 частка, яка належала ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 відокремлено в цілу частину з присвоєнням окремої поштової адреси АДРЕСА_2 та зареєстровано свідоцтво про право власності на нерухоме майно виданого реєстраційною службою синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської обл. 12.05.2015 р., та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В подальшому ОСОБА_3 оформлено договір купівлі-продажу житлового будинку виданого 15.07.2015р. за № 532 приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу, згідно якого ОСОБА_3 продав виділену окремо цілу частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки №755, виданої 12.09.2023 року КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» (на яку посилається у своїй позовній заяві позивач), у зв`язку із аварійним станом частина будинку АДРЕСА_4 , зруйнована, відбулась реконструкція літньої кухні під житловий будинок (а.с.12). Однак, доказів на підтвердження тієї обставини, що відбулась реконструкція літньої кухні під житловий будинок до матеріалів справи не додані.

Також не підтверджена належними доказами та обставина, що частка будинку, яка належала ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 відокремлено в цілу частину з присвоєнням окремої поштової адреси. Зокрема, документи про виділ в окремий об`єкт в МБТІ також не були надані, про що зазначено в указаній інформаційній довідці №755, виданій 12.09.2023 року КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради».

Суд також бере до уваги, що від позивача ОСОБА_1 чи представника позивача адвоката Третяк І.П. не надходило жодних клопотань щодо витребування доказів у справі на підтвердження певних обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна в цілому.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 04.07.2024 року.

Суддя О.І. Окладнікова