Справа № 309/348/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 червня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Кожух О. А., Мацунич М. В.

з участю секретаря Савинець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року, постановлену суддею Придачук О. А., по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву мотивував тим, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 лютого 2018 року у справі № 309/348/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKMOGA00000014 від 03.03.2008 року у розмірі 130 947,18 дол. США, що за курсом НБУ від 13.11.2015 року складає 2 999 999,89 грн., а також судовий збір в розмірі 45 000 грн.

26 квітня 2018 року на примусове виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист. В подальшому сторони досягли згоди про позасудове врегулювання спору, у зв`язку з чим борг було повністюпогашено в позасудовому порядку.

Отже, обов`язок боржника перед кредитором повністю відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням. Наразі заявник бажає реалізувати своє право на подання заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки внаслідок виконання перед кредитором своїх зобов`язань боржник має справедливе очікування на припинення ризиків пред`явлення виконавчого листа до виконання в органи примусового виконання судових рішень (державну виконавчу службу чи приватного виконавця) (а.с.95-98).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (а.с.129-133).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить цю ухвалу скасувати, оскільки вважає, що така постановлена з порушенням вимог закону. Вирішуючи дане процесуальне питання суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи та зробив неправильні висновки по суті порушеного питання. Зокрема, місцевий суд не врахував, що обов`язок боржника перед кредитором повністю відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням, а передумов для звернення виконавчого документа до виконання не має. Відтак, ухвала суду першої інстанції є незаконна та необґрунтована, а тому підлягає скасуванню (а.с.135-138).

У судовому засіданні в апеляційній інстанції адвокат Ракущинець А. А. (представник ОСОБА_1 ) апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, з наведених у ній підстав.

Представник АТ КБ «Приватбанк» Дурдинець Р. Ю. проти апеляційної скарги заперечила та просила її відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до висновків, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 03 березня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKMOGA00000014 на суму 107 312, 50 доларів США строком до 02.03.2011 року.

Оскільки ОСОБА_1 вчасно не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 лютого 2018 року у справі № 309/348/16 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 130 947, 18 доларів США, а також сплачений судовий збір в розмірі 45 000 грн.

Надалі, банком було вжито заходів щодо виконання рішення у справі № 309/348/16, а саме пред`явлено виконавчий документ до виконання Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

25 листопада 2021 року сторони уклали додаткову угод до кредитного договору № MKMOGA00000014 від 03.03.2008 р. За наслідками виконання умов цієї додаткової угоди заборгованість за кредитним договором № MKMOGA00000014 від 03.03.2008 р. була погашена боржником ОСОБА_1 .

Згідно статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Водночас, колегія суддів констатує, що наведені боржником ОСОБА_1 обставини (сплата боргу в позасудовому порядку), не підпадають під визначені процесуальним законом підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки борг сплачено після звернення судового рішення до виконання, а умови видачі виконавчого листа на той час існували.

Погашення заборгованості, яка здійснена на стадії примусового виконання судового рішення після відкриття виконавчого провадження, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки така обставина є підставою для закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону «Про виконавче провадження».

Крім того, під час виконавчого провадження державним чи приватним виконавцем стягується виконавчий збір. Тому повним виконанням рішення повинно вважатися виконання як самого рішення, так і сплата боржником виконавчого збору, якщо виконавче провадження на той момент вже було відкрито.

Отже, враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а передумови для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування не має.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ракущинець Андрій Андрашович, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2024 року.

Головуючий

Судді