Провадження № 2-др/641/19/24 Справа № 641/261/23
08 липня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Маньковської О.О., за участю секретаря судового засідання - Литвиненко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Харківська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні,-
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Харківська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у спільному майні відмовлено. Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено.

В судове засідання сторони не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, відповідач ОСОБА_4 , представник позивача адвокат Овсяник С.А., подали заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, враховуючи, що сторони повідомлені своєчасно і належним чином про місце, дату і час слухання справи, суд дійшов висновку про розгляд клопотання за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування технічними засобами, що відповідає ст.247 ч.2 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами другою п`ятою статті 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, у відзиві на позовну заяву, поданому 21.02.2023р., відповідач ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.180-197 Т1). На підтвердження надала договір про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1 від 08.02.2023року, згідно п.2 якого визначено, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги є фіксованою і становить 2350 грн., копію платіжної інструкції від 09.02.2022року на суму 2350 грн.

Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З аналізу вказаної статті слідує, що суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі доказів, які сторона подала до винесення рішення по справі та якщо зробила про це відповідну заяву в порядку, передбаченому ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Суд, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судом при ухваленні рішення не розв`язано питання щодо розподілу судових витрат, про які заявлено відповідачем у відзиві та підтверджено належними доказами, оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, вважає, що заявлена відповідачем сума є співмірною, обгрунтованою та приходить до висновку щодо стягнення вказаної суми з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. ч.2 ст. 141, ст.ст. 260,270, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 350 (дві тисячі триста п`ятдесят) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. О. Маньковська