Справа № 991/2380/24
Провадження № 22-ц/991/6/24
Головуючий суддя в суді першої інстанції Крикливий В. В.
У Х В А Л А

20 листопада 2024 року м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду Калугіна І. О. перевірила апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Слюсара Вадима Валерійовича на рішення Вищого антикорупційного суду від 17.09.2024 ухвалене за результатами розгляду позовної заяви Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,

У С Т А Н О В И Л А:

17.09.2024 Вищий антикорупційний суд задовольнив вищезазначену позовну заяву. Визнав необґрунтованими активами на суму 8 604 303,41 грн та стягнув у дохід держави, належне ОСОБА_2 нерухоме майно.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Слюсар В. В. 22.10.2024 через систему «Електронний суд» звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного з апеляційною скаргою. За змістом вимог просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

04.11.2024 суддя-доповідач перевірила апеляційну скаргу та своєю ухвалою залишила її без руху з підстав несплати судового збору, встановила строк для усунення недоліків та попередила про наслідки невиконання ухвали.

У встановлений суддею-доповідачем строк, представник ОСОБА_1 адвокат Слюсар В. В. надіслав до суду клопотання, в якому, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 25 622,42 грн (5 % розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік). На підтвердження наведених обставин надає копії довідок з місця роботи ОСОБА_1 (Київська митниця Державної митної служби України) про його доходи за 2023-2024 роки.

Суддя-доповідач, вивчивши доводи поданого клопотання та проаналізувавши долучені до нього документи, доходить таких висновків.

Частинами 1 та 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 по справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), зробила висновок, що з аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона справи, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи й подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Водночас гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі» від 26.07.2005, заява № 71731/01, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26.07.2005, заява N 73547/01).

Отже, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору, суддя-доповідач встановила, що зазначені в ньому обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору. Заявник не надав суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність або відсутність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Додані до клопотання копії довідок із місця роботи ОСОБА_1 (Київська митниця Державної митної служби України) про його доходи за 2023-2024 роки не є достатніми доказами, які б повно підтверджували розмір річного доходу заявника за попередній календарний рік та загалом майнового стану.

Таким чином, оскільки суддя-доповідач встановила відсутність підстав для зменшення розміру судового збору за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги, йому необхідно сплатити судовий збір за подання ним апеляційної скарги, у розмірі визначеному ухвалою від 04.11.2024 постановленою в цій справі:

- розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 193 596,83 грн [8 604 303,41 грн (оспорювана сума) х 1,5% х 150% = 193 596,83 грн];

- реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030103, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030103.

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене вище, а також інтереси інших учасників справи та вимоги щодо проведення апеляційного розгляду в розумні строки, суддя-доповідач вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 3 дні з моменту отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 127, 136, 185, 357 ЦПК України, суддя-доповідач

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Слюсара Вадима Валерійовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.11.2024 року постановленій в цій справі, який не може перевищувати 3 (три) дні з моменту отримання копії ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Калугіна