ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/9216/23

провадження № 22-ц/4809/1184/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А. М., Дуковський О.Л.,

за участю секретаря Соловйової І.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року (судя ОСОБА_3 )

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позових вимог

У жовтні 2023р ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2 зареєстрованого 01 листопада 2003 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 721.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на життя. Мають трьох дітей, двоє з яких малолітні.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 9 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволений.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 листопада 2003 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис за № 721, розірваний.

Задовольняючи позовні вимоги суд встановив, що шлюб існує лише формально, сторони припинили подружні стосунки, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Вішня Г.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 9 травня 2024 року про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01 листопада 2003 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис за № 721, скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вказала про можливість збереження шлюбу, відновлення стосунків сторонами.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подана 12 червня 2026 року.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року витребувано справу з місцевого суду.

Ухвалою судді від 28 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року, залишено без руху.

Оскільки недоліки апеляційної скарги відповідачем усунуто у встановлений судом строк, ухвалою апеляційного суду від 21.08.2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк позивачем не подано.

Обставини, встановлені судом

Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 01 листопада 2003 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 721. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_5 , дружини: ОСОБА_6 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 01.11.2003 року (а.с. 12 оригінал).

Сторони від шлюбу мають трьох дітей, зокрема, малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 03.01.2013 року видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 4, а.с. 5), та малолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 18.11.2017 року видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 1597, а.с. 6).

Процесуальні обставини в суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні апеляційної інстанції 10.10.2024 року адвокат Вишня Г.В., яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про надання сторонам строк на примирення терміном шість місяців. ОСОБА_2 наполягав на примиренні, вказував про можливий потенціал примирення, збереження шлюбу. Представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024р заяву ОСОБА_2 , адвоката Вишні Ганни Вікторівни про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволено частково. Наданий сторонам строк на примирення терміном 1 (один) місяць.

Участь сторін у судовому засідання апеляційного суду.

Апелянта та його представник приймали участь у судловому засіданні 10 жовтня 2024р, надавали пояснення, заявили клопотання. В цьому ж суді приймала участь представник позивачки адвокат Ляшенко Гаркуша О.В.

Ухвалою суду від 10.10.2024р сторонам наданий строк для примирення терміном один місяць і оголошено про наступну дату судового слухання, про що відповідно здійснено підпис сторін у судовому повідомленні.

Судом сторони повідомлені про судове засідання у спосіб передбачений діючим законодавством.

У судове засідання сторона відповідача не з`явилась, позивач спільно з адвокатом Ляшенко-Гаркушею О.В. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на залишенні рішення місцевого суду без змін.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Заслухавши доповідь судді-доповідача, враховуючі пояснення представника відповідача та представника позивача надані в суді апеляційної інстанції 10 жовтня 2024р, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя

Встановлено, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 цього Кодексу документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, а збереження сім`ї суперечить її інтересам.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно п. 10 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вказує що не бажає продовжувати подружнє життя з відповідачем. На підставі цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Колегія суддів з огляду на вищевикладене, знаходить необґрунтованим та безпідставним посилання скаржника в апеляційній скарзі про можливість зберегти шлюб.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Наданий сторонам у справі строк для примирення, з прийнятям до уваги пояснення відповідача про необхідність звернутися до психолога, вжити заходи збереження шлюбу, не надали позитивного результату, відмова від позову не подана, навпаки спільна заява ОСОБА_1 та іі адвоката Ляшенко-Гаркуша О.В. про залишення без змін рішення суду першої інстанції, безальтернативно свідчить про недосягнення мети ОСОБА_2 зберегти шлюб.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки такий шлюб існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до того, що відповідач не погоджується із розірванням шлюбу з позивачем, оскільки має на меті зберегти шлюбні відносини. Пояснення сторони відповідача про продовження спілкування, врахування інтересів дітей не свідчить про бажання позивача зберегти шлюб. В такому б разі ОСОБА_1 , яка користується правничою допомогою, здійснила б відповідні процесуальні дії.

Слід зазначити, що незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, і не може бути примушений до їх збереження.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 9 травня 2024року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М.Головань

О.Л. Дуковський