Провадження № 2/742/1081/24
Єдиний унікальний № 742/3479/24
20 листопада 2024 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Опанасенка Віталія Володимировича до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської обюласті про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба - ОСОБА_2 , яка за свого життя склала заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 . За життя спадкодавці належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті баби, позивач прийняв спадщину за заповітом відповідно до ст.1270 ЦК України. Проте, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на такий. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Представник відповідача у судове засідання також не з"явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо, відповідно, до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 серпня 2016 року, за актовим записом № 09, виданого Товкачівською сільською радою Прилуцького району Чернігівської області (а.с.7).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідченого ОСОБА_3 , секретарем Товкачівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 04 лютого 2015 року та зареєстрованого у реєстрі за № 1, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна спадкодавці, є її онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Шрайбером В.В. та зареєстрованому у реєстрі за №303, спадкова справа №45/2016 (а.с.7 зворот).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.09.2024 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа за №45/2016. Спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини є онук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Шрайбера В.В. від 27.05.2024 вбачається, що видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби, ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , немає можливості, оскільки правоустановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок ОСОБА_1 не надав, бо їх взагалі нема (а.с.13).
Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» №970 від 16.05.2024, станом на 31.12.2012 вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.9 зворот).
Наявність спірного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок, згідно якого вбачається, що роком спорудження такого є 1955. Складаються із будинку, який позначено на схемі літерою А1, прибудови А2, сараю під літ.Б1, сараю під літ. б1, погрібу під літ. Пг, колодязю під літ. К, огорожі під № 1, воріт під № 2, хвіртки під № 3 (а.с.11-12 зворот).
Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05.06.2024 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартість такого становить 142273,11 грн. (а.с. 13 зворот-14).
Відповідно до виписка з погосподарської книги №3 за 1991 - 1995 роки Товкачівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 24.05.2024 засвідченої старостою Товкачівського старостинського округу №1 Малодівицької селищної радиБобик В.М. вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Адреса об`єкта ПГО: АДРЕСА_1 . Характеристика об`єкта ПГО: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.8-9).
Відповідно до п.1) ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Згідно п.4 Інструкції реєстрації підлягали лише будинки, розташовані в містах та селищах міського типу і виникнення права власності на будинок в сільській місцевості не було пов`язано з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією в бюро технічної інвентаризації. Тобто Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі.
Згідно п.9) ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в тому числі на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку.
Таким чином, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 був набутий у власність ОСОБА_2 у встановленому на той час порядку.
Нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище зазначений житловий будинок, у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про нотаріат» та Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №296/5 від 22 лютого 2012 року, однією з умов видачі свідоцтва є необхідність надання правовстановлюючого документа на нерухоме майно та його реєстрація в реєстрі прав на нерухоме майно.
Згідно роз`яснень, викладених в п.3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних судам при вирішенні справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).
Вищезазначені досліджені судом докази вказують на те, що є наявним право позивача на спадщину, та визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими-побутовими будівлями, на котре, як установлено судом після спадкодавця більше нікому не видавалось свідоцтва про право власності та не було зареєстрованим в органах реєстрації як нерухоме майно, і приймаючи до уваги, що спадкодавець за життя з певних причин, не зареєструвала свого права власності на спірний житловий будинок, а тому суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 182, 392, 1217-1222 ЦК України, ст.ст.12, 81, 247, 259, 263-265 ЦПК України
Позов представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) адвоката Опанасенка Віталія Володимировича (м.Прилуки, 1 пр. В.Чорновола, буд.6А) до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської обюласті (вул.Слобідська, буд.3, смт.Мала Дівиця, Прилуцького району, код ЄДРПОУ 04412490) про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що складаються із будинку, який позначено на схемі літерою А1, прибудови А2, сараю під літ.Б1, сараю під літ. б1, погрібу під літ. Пг, колодязю під літ. К, огорожі під № 1, воріт під № 2, хвіртки під № 3 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО