Справа № 713/2894/24
Провадження №2/713/501/24
10.10.2024 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовною заявою про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідачки ОСОБА_2 .
Просить звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа №713/2134/13-ц, виданого 21.10.2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області у справі 713/2134/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень. щомісячно, окремо на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та визнати виконавчий лист №713/2134/13-ц, виданий 21.10.2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області у справі №713/2134/13-ц про стягнення аліментів, на підставі якого вони стягувалися, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, окремо на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред?явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.10.2013 року, яке набрало законної сили 21.10.2013 року у цивільній справі №713/2134/13-ц, між ним та ОСОБА_2 було розірвано шлюб та стягнуто з нього аліменти на її користь на утримання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. починаючи з 12.09.2013 року і досягнення ними повноліття. На виконання вищезгаданого рішенням суду відповідачкою був отриманий виконавчий лист та поданий для виконання до відділу державної виконавчої служби, де 07.11.2013 року було відкрито виконавче провадження №40624015. 17.01.2023 року постановою Вижницького ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області стягнення аліментів у виконавчому провадженні було припинено за заявою стягувача, оскільки їхні діти від червня 2023 року постійно проживають разом з ним і перебувають на його утриманні, хоча місце їх реєстрації залишається із ОСОБА_2 . Діти прийняли таке рішення самостійно без будь-якого впливу чи тиску із його боку, однак ОСОБА_2 не може змиритися із таким рішенням дітей, намагається будь-якими методами повернути дітей проживати із нею, а тому вчиняє сварки із цього приводу.

04.06.2024 року ОСОБА_2 знову подала виконавчий лист про стягнення з нього аліментів для виконання до Вижницького ВДВС у Вижницькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ, де було відкрито виконавче провадження №75200393. а 22.06.2024 року ОСОБА_2 прийшла до нього додому і у присутності старости села Чорногузи ОСОБА_5 , працівниці старостату та співробітника поліції вчинила сварку. Вважає, що подальше стягнення аліментів на утримання аліментів на утримання дітей, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні порушують його права.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_6 скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності відповідачки та відзив суду не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивача, щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 з відповідачкою ОСОБА_2 з 04.06.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2013 року розірвано.

Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 500,00 (п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 12.09.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця ВП №40624015 від 07.11.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №713/2134/13-ц, виданого 21.10.2013 року, виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області.

17.01.2023 року головним державним виконавцем Нистерюк О.М. від 17.01.2023 року виконавчий документ за заявою стягувача повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця ВП №75200393 від 04.06.2024 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №713/2134/13-ц, виданого 21.10.2013 року, виданого Вижницьким районним судом Чернівецької області.

На підтвердження позивачем позовних вимог надано наступні докази:

Акт обстеження житлового будинку №222 від 14.06.2024 року, який виданий Вижницькою міською радою з даних якого вбачається, що на момент обстеження виявлено, що з ОСОБА_1 проживають без реєстрації двоє його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані в АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діти постійно проживають з батьком з червня 2023 року по теперішній час.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №75 від 21.06.2024 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 разом з дружиною та неповнолітніми синами проживають в будинку батька. Умови проживання хороші. Діти мають окрему кімнату облаштовану спальним місцем, робочим столом та шкафом для особистих речей. Умови проживання відповідають інтересам дітей. ОСОБА_1 веде належний догляд за синами, піклується про їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Діти забезпечені всім необхідним для нормального життя та розвитку.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №120 від 23.09.2024 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 разом з дружиною та синами від першого шлюбу проживають в будинку батька. Умови проживання хороші. Діти мають окрему кімнату облаштовану спальним місцем, робочим столом та шкафом для особистих речей. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є учнями Чорногузівського ліцею. Умови проживання відповідають інтересам дітей. ОСОБА_1 веде належний догляд за синами, піклується про їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Діти забезпечені всім необхідним для нормального життя та розвитку.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів №29.114/25230 з даних якого вбачається, що станом на 04.06.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 3402,20 грн.

З квитанції №50 від 27.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено заборгованість в розмірі 3402,20 грн.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України№ 789-ХІІвід 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно дост.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Правова природа аліментів у розумінні глави 15 СК України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України) та на підстави припинення сплати аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні давного спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживають з матір`ю ОСОБА_2 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживають зі своїм батьком ОСОБА_1 .

Неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення від сплати аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2013 року, з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Норма частини 2 статті 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

З огляду на викладене, вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №713/2134/13-ц, виданого 21.10.2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а тому у задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 , як матір зобов`язана сплачувати на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1800 (Одна тисяча вісімсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1800,00 (Одна тисяча вісімсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн., та з відповідачки ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст.51, 58 Конституції України, ст.ст. 181, ч.1, 2 ст.184, 188, 197, 223 СК України, керуючись ст.ст.4, 13, 76, 77, 81, 141, 258-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2013 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 (п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 12.09.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1800,00 (Одна тисяча вісімсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1800,00 (Одна тисяча вісімсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 1211 (Одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (Одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (Двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя Іван КИБИЧ