Справа № 594/950/24
У Х В А Л А

05 липня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Борщівська державна нотаріальна контора (м. Борщів, вул.Шевченка,20а, каб.305 Чортківського району Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, у якому просить визнати недійсним свідоцтво на право на спадщину Р № 1276, видане 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 та визнати за ним, ОСОБА_1 , власності у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 на майно, а саме на 1/2 частину земельної ділянки (паю) кадастровий номер :01:001:0571. Просить поновити строк на звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що при розгляді справи про визнання права власності на майно у порядку спадкування, йому стало відомо, що спадщину після смерті його батька, а саме на земельний пай оформила сестра ОСОБА_3 .

Сестра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після неї прийняв її внук ОСОБА_2 , тому саме він визначений відповідачем по справі. В ході розгляду справи 594/1589/23 за його, ОСОБА_1 , позовом було витребувано архівну спадкову справу після смерті батька ОСОБА_5 , згідно якої встановлено, що 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину Р № НОМЕР_1 , на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності спілки селян Перемога, село Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, на ім`я ОСОБА_3 . У витребуваній спадковій справі відсутні будь які документи, які б підтверджували наявність заповіту померлого ОСОБА_5 на користь доньки ОСОБА_3 або документ який би підтвердив факт прийняття нею спадщини фактично, а саме документ підтверджуючий, що ОСОБА_6 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, або подання нею заяви про прийняття спадщини в строки визначені статтею 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, яка діяла па день смерті спадкодавця та повинна була застосовуватись нотаріусом. В матеріалах спадкової справи є заява ОСОБА_6 від 26 серпня 2004 року посвідчена завідуючою Держнотконтори, в якій ОСОБА_6 зазначає, що після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться у власності с/с «Перемога» та, що окрім неї спадкоємцем відповідно до ст.1261 ЦК України є син ОСОБА_1 , який спадкувати не бажає.

Також у спадковій справі є заява нібито ОСОБА_1 , посвідчена ІНФОРМАЦІЯ_2 секретарем виконкому, що він нібито відмовився від спадщини на що і посилалась ОСОБА_6 . Відповідно до ст.553 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за заповітом або за законом має відмовитись від прийняття спадщини протягом 6 місяців, а заява про відмову від імені ОСОБА_1 , складена 24 січня 2001 року тобто після трьох років пісня смерті батька. У матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_5 відсутні будь які заяви від його померлої дружини про те, що вона відмовляється від спадщини тобто в розумінні статті 549 ЦК України в редакції яка діяла на день смерті чоловіка вона прийняла усе його майно.

Тобто ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину та якщо б вона її оформила належним чином то їй би належало усе спадкове майно в тому числі і земельний пай кадастровий номер :01:00]:0571. Таким чином не зрозуміло, на якій підставі нотаріусом було видано свідоцтво па право власності на спадщину ОСОБА_3 . При розгляді справи 594/1589/23 судом встановлено, що після померлого ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 , таким чином виникає сумнів щодо законності підстав отримання свідоцтва на право власності на пай ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Більче-Золотецької сільської ради в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5 вступила його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже вона являється єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. Крім того матір склала в його користь заповіт. На день смерті матері діяв Цивільний кодекс України в редакції 1963 року, відповідно до статті 549, спадкоємцями які фактично вступили в управління майном є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у рівних долях, отже йому, ОСОБА_1 , належить 1/2 частка у спадщині після смерті матері.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, вважаю, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст.186 ЦПК України до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2024 року у цивільній справі №594/1589/23, яке набрало законної сили 21 червня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 3/8 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , до складу якого входить: житловий будинок «А», підвал «пд»; тамбур «а»; господарська будівля «Б»; господарська будівля «В»; вхід у підвал «вх пд1»; господарська будівля «Г»; хвіртка «1»; ворота «2»; огорожа «3»; криниця «І», яке належало ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення є таким, що набрало законної сили і позивачем ОСОБА_1 не оскаржувалось.

Таким чином, наявне судове рішення, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що вона подана із тих же підстав, що і позов у справі №594/1589/23 між тими самими сторонами, про той самий предмет. Даним доводам позивача вже давалась оцінка судом і рішення суду набрало законної сили і на даний час не скасовано.

Подача позивачем нового позову суперечить принципу правової визначеності та вимогам ЦПК України.

Таким чином, оскільки рішення суду у справі між тими ж сторонами про такий же предмет (спадкове майно) і з тих же підстав (визнання права власності в порядку спадкування) набрало законної сили, у відкритті провадження за даним позовом слід відмовити відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Відповідно ч.4 ст.186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Керуючись п.2 ч.1 ст.186, ст.260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Борщівська державна нотаріальна контора (м. Борщів, вул.Шевченка,20а, каб.305 Чортківського району Тернопільської області) про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 липня 2024 року.

Суддя