Провадження № 2/161/4859/24
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Крупінської С.С.

за участю секретаря судового засідання Федорової В.М.

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Горбач Леся Сергіївна, про визнання недійсним договору дарування, скасування запису про реєстрацію та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, скасування запису про реєстрацію та визнання права власності, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.09.2021 року, скасувати запис про його реєстрацію та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 .

- квартиру АДРЕСА_2 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що на завершальній стадії справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільної сумісної власності, було встановлено, що ОСОБА_2 без волевиявлення ОСОБА_1 на підставі договорів дарування, передав в дар ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2 . Вважає, що укладення даних договорів дарування мало на меті позбавлення позивачки належної їй частки в спільному майні подружжя. Сторони оскаржуваного правочину надали приватному нотаріусу недостовірну інформацію, що привело до укладення правочинів. Оскільки спірні квартири, які на праві спільної часткової власності належать позивачці, а відповідач ОСОБА_3 , яка набула право власності на дані квартири без відповідних правових підстав, без згоди позивачки, може в будь-який момент здійснити відчуження спірного нерухомого майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, просить суд накласти арешт на вищевказані квартири.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ч.1,2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер, однак квартира АДРЕСА_2 , на яку представник позивача просить накласти арешт, не є предметом позову в цій справі, за таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст.149-150,153,244,259-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП- НОМЕР_1 ), а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалу до негайного виконання направити у Луцький відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27-А).

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська