справа № 945/1836/24 провадження №2/489/2482/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У липні 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до Миколаївського міського суду Миколаївської області, ухвалою якого від 13.08.2024 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва, з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 71728,19 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 3028,00 грн. судового збору та 7100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Як на підставу позовних вимог вказано, що 29.01.2020 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 електронній формі відповідно Закону України «Про електронну комерцію» було укладено договорі про надання кредиту № 501230907,відповідно до умов якого позичальник отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 50000,00 грн., строком на 48 місяців з відсотковою ставкою з 12 по 23-й місяць 28,0 % з 24 по 48 місяць -23%.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Альфа-Банк» виконав своєчасно і в повному обсязі, але відповідач свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 71728,19 грн., яка складається із 46095,12 грн. заборгованості по тілу кредиту та 25633,07 грн. процентів.

20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 501230907 від 29.01.2020.

Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 29.01.2020, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань позивач просить стягнути вказану в позові заборгованість з відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 29.01.2020 ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 ) підписанням Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та банком.

В оферті наведені умови кредитування, зокрема: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 50000,00 грн.; процентна ставка 33,00 % річних, фіксована; строк кредиту 48 місяців. Спосіб видачі кредиту - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий позичальнику в АТ «Альфа-Банк».

В оферті також наведені умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, зокрема: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; сума кредиту до 200000,00 грн.; процентна ставка фіксована 26,00 % - фіксована; строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. Встановлення обов`язкового мінімального платежу 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50,00 грн.

Оферта акцептована Банком, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 501230907, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 29.01.2020.

29.01.2020 сторонами підписано Графік платежів та розрахунок споживчої вартості кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 501230907 від 29.01.2020.

До укладення кредитного договору відповідач підписала паспорт споживчого кредиту.

Надання кредиту відповідачу та фактичне користування останньою кредитними коштами позивач підтвердив випискою порахунку по рахункам відповідача за період з 29.01.2020 по 20.09.2021, згідно якої 29.01.2020 на рахунок відкритий ОСОБА_1 перераховано 50000,00 грн. кредиту згідно договору № 501230907 від 29.01.2020 та відповідно якої остання здійснювала часткове погашення платежів згідно кредитного договору.

Із виписки також вбачається, що станом на 20.09.2021 по рахунку проведено операцію «Згортання активу у зв`язку з продажем згідно договору факторингу ФК №Еліт Фінанс» від 20.09.2021, сума операції 75773,17 грн.

На підтвердження набуття права вимоги заборгованості до відповідача позивач підтвердив договором факторингу № 3 від 20.09.2021, укладеним між клієнтом АТ «Альфа-Банк» та фактором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», за яким в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами (надалі іменуються «основні договори» або «основний договір» в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку №1-1 до договору.

Згідно додатку № 1-1 до зазначеного вище договору право вимоги за кредитним договором № 501230907 від 29.01.2020, позичальником по якому є ОСОБА_1 , заборгованість якої на дату укладення договору факторингу складає 71728,18 грн., з якої основна заборгованість 46095,12 грн. та неустойка 25633,07 грн.

Позивачем надано розрахунок заборгованості згідно якого загальний розмір заборгованості по договору №501230907 від 29.01.2020 складає 71728,18 грн.

Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

Разом з тим, відповідно до статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно із статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Враховуючи наведене та долучені позивачем до матеріалів справи письмові докази, які у повній мірі підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів, а також через неналежне виконання останньою взятих зобов`язань утворення заборгованості в розмірі 71728,18 грн., право вимоги якої набув позивач, позовні вимоги про стягнення з відповідача цієї заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до с судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір в сумі 3028,00 грн.

При вирішенні вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 05/10-23 від 05.10.2023 про надання юридичних послуг, акт приймання - передачі виконаних робіт від 07.03.2024 (згідно якого вартість надання первинної консультації складає 1000,00 грн. за годину, правовий аналіз документів 3000,00 грн. за три години, підготовка та подання позовної заяви 3100,00 грн. за 3,1 годину), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого 12.07.2018 адвокату Макєєву В.М., платіжна інструкція № 1104 від 07.03.2024 на суму 7100,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною та однотипною для представника позивача, що не потребує значного витрачання часу адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг) та ціну позову, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягає частковому задоволенню в розмірі 3500,00 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № №501230907 від 29.01.2020 в розмірі 71728,18 грн. (сімдесят одна тисяча сімсот двадцять вісім гривень 18 коп.), а також судовий збір в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

У іншій частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Соломянська,2;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 17.10.2024.

Суддя І.В.Коваленко