Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/897/23
Провадження № 2/553/191/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р., представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Полтавського державного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж управління, економіки і права Полтавського державного аграрного університету» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: Міністерство освіти і науки України про примусове виселення та зняття з реєстрації без надання іншого жилого приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Полтавського державного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України про визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Директор ВСП «Фаховий коледж управління, економіки і права Полтавського державного аграрного університету» звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачів, в якому прохає примусово виселити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши такими, що втратили право на проживання та користування житловими приміщеннями по АДРЕСА_2 , без надання іншого житла і такими, що підлягають зняттю з реєстраційного обліку місця проживання у Центрі надання адміністративних послуг Полтавської міської ради та стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати в загальному розмірі 20552 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.11.2023 до спільного розгляду із первісним позовом прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Полтавського державного аграрного університету, Міністерства освіти і науки України про визнання права користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 15.02.2024 залучено до участі у справі №553/897/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за первісним позовом Міністерство освіти і науки України.

Підготовче провадження у справі закрито за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.04.2024, з призначенням до судового розгляду по суті вимог.

Відповідачем ОСОБА_4 на адресу суду направлено клопотання про зупинення провадження у справі, яке вмотивовано тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2024 вона призначена на посаду солдата резерву та зарахована до списків особового складу на всі види забезпечення. Зазначає, що з 20.06.2024 по даний час вона безперервно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , виконує бойові завдання спрямовані на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, однак бажає скористатись своїми правами, передбаченими ст.43 ЦПК України, брати особисту участь в судових засіданнях та надавати пояснення, наводити міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. Вважає, що перебування її у складі Збройних Сил України, переведених на воєнний стан, забезпечення стримування збройної агресії проти України, вказує про наявність обставин, які відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, унеможливлюють продовження розгляду справи.

З аналогічним клопотанням на адресу суду також звернувся відповідач ОСОБА_5 , в якому прохає зупинити провадження у справі № 553/897/23 до припинення перебування ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України.

В судовому засіданні представники відповідачів за первісним позовом повністю підтримали заявлені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача за первісним позовом у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі прохала відмовити, про що подала письмові заперечення. Наголосила, що відповідачем не надано доказів виконання бойових завдань в зоні бойових дій та прохала врахувати, що ОСОБА_4 не брала активну участь у справі, а її інтереси представляє професійний адвокат.

Інші учасники процесу, будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, звернувшись із заявами про проведення засідання за їх відсутності. Відповідач ОСОБА_4 прохала розглянути клопотання про зупинення провадження у справі без її участі, відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні 21.10.2024 своє клопотання підтримав повністю.

З`ясувавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписи цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Як убачається з наданих ОСОБА_4 матеріалів в обґрунтування заявленого клопотання, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 175 від 20.06.2024, рекрута військової служби за контрактом ОСОБА_4 , призначену наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.06.2024 № 56-РС на посаду солдата резерву 76 запасної батареї, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, а на котлове з 21.06.2024.

Згідно з довідкою № 844 від 09.10.2024, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 20.06.2024 по теперішній час.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.07.2024 № 215, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 вважати такою, що прибула в оперативно-тактичне угруповання «Запоріжжя» з метою виконання завдань за призначенням відповідно до бойового розпорядження ОТУ «Запоріжжя» № 442т/ОКП/ НОМЕР_2 від 28.03.2024.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01.03.2014 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», введеним у дію Указом Президента України № 189/2014 від 02.03.20214 вирішено Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам інших військових формувань невідкладно привести Збройні Сили України та відповідні військові формування у бойову готовність ПОВНА згідно з уточненими планами приведення військ (сил) у бойову готовність.

Бойова готовність «ПОВНА» - це стан найвищого ступеня бойової готовності військ, при якій вони здатні приступити до виконання бойових завдань.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (ст.1 Закону України «Про оборону України»).

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19 зроблено висновок про те, що процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, у постанові від 29.03.2023 у справі 756/3462/20 Верховним Судом зазначено, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом.

Проте надані відповідачем матеріали не містять такого наказу, а відповідно і достовірних доказів на підтвердження того, що військова частина, де ОСОБА_4 проходить службу, переведена на воєнний стан чи відповідач залучена до виконання завдань у зоні бойових дій.

При цьому, самі по собі вказані вище витяги з наказів та довідка, підтверджують лише факт перебування відповідача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не свідчать про її залучення до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, а отже не є достатніми доказами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Водночас, суд звертає увагу, що протягом всього часу здійснення провадження у справі відповідач ОСОБА_4 особисто участі в судових засіданнях не брала, залучивши професійного адвоката представляти свої інтереси. Крім того, процесуальним Законом учасниками цивільного процесу надано право брати участь в судових засідання в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів, і в даному випадку відповідачем не доведено відсутність у неї такої можливості, тобто не доведено виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що вона безпосередньо бере участь у бойових діях та не може залишати місце проходження військової служби, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотань відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих