Справа № 559/2474/24
Провадження № 2-з/559/13/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року місто Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевчук Юрій Андрійович, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат Шевчук Ю.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу №559/2748/17 від 16.01.2018 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , що перебуває на примусовому виконанні в державного виконавця Дубенського ВДВС.

Дослідивши письмові докази, подану заяву та перевіривши матеріали справи, зроблено висновок що необхідно відмовити в її задоволенні.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією із засад, на якій ґрунтується цивільне процесуальне законодавство, є обов`язковість виконання судового рішення (п. 7, ч. 3ст. 2 ЦПК України).

За змістом ст. ст.149,150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений уст. 150 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Тобто, такий вид забезпечення як зупинення стягнення, може бути застосований для забезпечення позову лише при оскарженні виконавчого документа.

Разом із тим, згідно з ч. 2ст. 149 ЦПК України, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що забезпечення позову можливе на будь-якій стадії розгляду справи. Однак, саме по собі забезпечення позову покликано створити належні умови для виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог, на стадіях судового розгляду, а не в процесі виконання рішення суду, що набрало законної сили.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Отже, вказана Постанова Пленуму ВСУ містить пряму заборону забезпечення позову після ухвалення судового рішення.

На думку суду, у даному спорі зупинення стягнення на підставі виконавчого документу фактично призведе до зупинення виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що є порушенням прав дитини на належне матеріальне утримання. Такий захід забезпечення позову як зупинення по суті виконання судового рішення очевидно не співмірний із предметом позовних вимог щодо зменшення розміру стягнення аліментів.

Зважаючи на викладене, заява ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, є необґрунтованою, оскільки суперечить главі 10 Цивільного процесуального кодексу України, направлена не на вжиття заходів забезпечення позову, а на зупинення виконання судового рішення, що неспівмірно і незаконно, тож задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.4,149-153,260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИЛА :

у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевчук Юрій Андрійович про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: О.Ю. Жуковська