21.11.2024 Єдиний унікальний номер 205/7940/24
Провадження № 2/205/3314/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Акіменко А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , третя особа ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Фангарант Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № 1 про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше» від 05.01.2024, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за договорами, внаслідок чого станом на 14.06.2024 сума заборгованості за кредитними договорами склала 30 489,79 грн., з яких: 25 408,16 грн. заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих Послуг; - 5 081,63 грн. сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду.

Відповідач відзив на позов не надала.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Від позивача надійшла заява із проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, просить суд врахувати сплачений відповідачем платіж у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 05.01.2024 року ОСОБА_1 уклала договір №1 про отримання товарів в системі «Плати Пізніше». Цей договір укладено в електронній формі.

Згідно з п. 8.1 Договору Клієнт (відповідач) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування, а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Фангарант Груп», далі - Позивач).

Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу N 05/02-18 від 05.02.2018 р. (Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг); Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Згідно вказаних умов Договорів Відповідачу було надано послуги з розстроченням платежів «Послуги з навчання Хомич: Партнерство з гарантією», встановленою вартістю 25 408,16 грн. Надання послуг відповідачу засвідчена електронним підписом відповідача на Договорі.

Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Перехід права власності до Клієнта: виплата всіх зобов`язань за Договором. Відповідачу було визначено графік платежів, згідно якого щомісячний платіж впродовж 5 місяців складає 5 081,63 грн.

Станом на 14.06.2024 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору 1 у зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого Товару. Так, за весь період дії Договору Відповідачем в якості оплати вартості отриманих Послуг не було сплачено жодного платежу.

Положеннями п. 12.1. Договору визначено, що Сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Положеннями п. 12.7 Договору та п. 15.2 Правил передбачено, що Сторони Договору погодили, що на підставі ст. 259 ЦК України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов Договору, в тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 років.

Станом на 14.06.2024 року заборгованість відповідача за Договором складає 30 489,79 грн., з яких: 25 408,16 грн. заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих Послуг; - 5 081,63 грн. сума штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частина п`ята статті 11Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно частини першої ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частини першої, другої ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 526ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Наявність вищевказаної заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком, який перевірений судом на предмет його правильності та повноти.

Оскільки, в ході розгляду справи знайшла своє підтвердження обставина, що відповідачем порушений передбачений договором порядок погашення заборгованості.

Однак, з урахуванням наданої стороною відповідача платіжної інструкції 2.75168639.1, відповідно якої на рахунок ТОВ «ФК «Фангарант Груп», призначення платежу: оплата за послуги, згідно рахунку №1, ОСОБА_1 перераховано суму у розмірі 5 000,00 грн., суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі 25 489,79 грн.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в сумі 2422,40 грн., враховуючи, що відповідач до початку слухання справи по суті визнала позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. (50 %). Інші 50 % мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 549, 610, 623, 625, 1054 ЦК України, ст. 11-13, 89, 77-81, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 , третя особа ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь «Фінансова Компанія «Фангарант Груп» (код ЄДРПОУ 38922870, адреса: просп. Степана Бандери, буд. 21 (Корпус В), м. Київ) заборгованість за договором № 1 в сумі 25 489 (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 79 коп. та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фангарант Груп» з державного бюджету 50 % судового збору, що складає 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп., сплаченого ним при зверненні до суду з позовом, згідно платіжної інструкції №4792 від 13.06.2024 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення складено в повному обсязі 21 листопада 2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва