ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 383/1814/23

провадження № 22-ц/4809/816/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року (суддя В.В.Бондаренко),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов, заперечень на відзив, заперечень на відповідь на відзив

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що "Monobank" - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

11.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.12.2018.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 80000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тим самим не виконала зобов`язання за вказаним договором.

Станом на 30.04.2023 року прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором у ОСОБА_1 сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, а вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

30.04.2023 позивач направив відповідачці повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Оскільки, позичальниця не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, банк просить стягнути на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2018 станом на 01.08.2023 у розмірі 183 916,03 грн, що складає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вказав, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме Умови та правила обслуговування, на які посилається позивач, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір б/н від 11.12.2018, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Щодо анкети-заяви, підписаної відповідачем, то в ній процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, банк не мав права нараховувати відсотки. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не відповідає умовам кредитного договору та не може бути доказом розміру заборгованості, оскільки не є первинним документом. Фактично банком не надано жодних доказів надання коштів в кредит та доказів конкретної суми кредиту (а.с.70-77).

У відповіді на відзив представник банку просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування зазначено, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідно до виписки про рух коштів по картці, яка є належним доказом заборгованості, всього за весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнень карткового рахунку на суму 855497,20 грн. За весь час користування карткою відповідачем було проведено витрат по картці на суму 1039413,23 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 183916,03 грн. (а.с.80-87).

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідачки зазначив, що остання, підписуючи анкету-заву, не ознайомлювалась з Умовами, і відповідно, не була ознайомлена з правилами користування мобільним додатком. Відповідачка не отримувала ОТР-пароль, а отже і не могла користуватися мобільним додатком, і навіть не знала про його існування. Докази надсилання відповідачці ОТР-паролю в матеріалах справи відсутні. Звертає увагу суду на те, що позивач не повідомляв відповідача про зміну розміру її кредитного ліміту. Використовуючи виписку, надану позивачем разом із відповіддю на відзив, відповідачем проведено свій контррозрахунок, згідно якого всього за 2019-2023 роки банком було протиправно нараховано 123 057,42 грн процентів, при цьому проценти зараховувались в тіло кредиту, на яке потім знову нараховувались проценти, хоча умовами договору не передбачено нарахування процентів (а.с.153-159).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість станом на 01 серпня 2023 року за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11 грудня 2018 року у розмірі 60 858,61 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення 123057,42 грн відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд встановив, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, в зв`язку з чим позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення з боржника суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 858,61 грн.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення 123 057,42 грн, суд вказав, що матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем п.5.9 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank щодо нарахування відсотків на суму наданого кредиту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, а тому позивач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом та зараховував сплачені відповідачем кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 123 057,42 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Згідно поданої апеляційної скарги просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити в повному обсязі.

Вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що винесене на підставі неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи, а також наявних доказів.

В обґрунтування зазначає, що вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув увагу на наведені позивачем обґрунтування про те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Скаржник наголошує на тому, що лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку monobank та подальше проведення банківських операцій, у тому числі, отримання кредиту.

Підписуючи Анкету-заяву відповідач приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою Monobank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту «Картка Monobank».

Вказує, що саме Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено право банку, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Також банком на суму кредиту нараховуються відсотки.

У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку виникла заборгованість, яка складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 80 000 грн та овердрафту у розмірі 103 916,03 грн, а загалом 183 916, 03 грн.

В обґрунтування заборгованості у розмірі 103 916,03 грн (овердрафт) позивач зазначив наступне.

Овердрафт це поновлювана форма кредитування, яка дає змогу клієнтові банку знімати гроші зі свого банківського рахунку чи картки, перевищуючи їхній баланс, тобто «залазити» (мовою оригіналу) в мінус.

Овердрафт (мінус) 103 916,03 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Враховуючи викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки просив залишити без змін оскаржуване рішення. Вказав, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Умови та Правила обслуговування розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір б/н від 11.12.2018, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що подані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила обслуговування, надані Товариством Умови та Правила обслуговування не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.Представник зазначив, що фактично немає ані жодних доказів надання банком коштів в кредит, ані конкретної суми кредиту. Позивач у тексті апеляційної скарги підтверджує, що за договором б/н від 11.12.2018 постійно відбувалося нарахування процентів, але при цьому зазначає, що повністю вся заборгованість складається виключно з тіла кредиту (а.с.198-200).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

18 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву, про що постановлено відповідну ухвалу.

03 травня 2024 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 02 липня 2024 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів.

Обставини справи встановлені судами

11.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору (а.с.17).

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і Правилами банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомлена з вищезазначеними документами та отримала їх примірники у мобільному додатку. Окрім цього, відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В пункті 6 Анкети-заяви відповідач просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Також відповідач визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

Відповідно до умов п.11 Анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.12.2018 року, вбачається, що станом на 01.08.2023 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 183 916,03 грн (а.с.7-16).

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви було також надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank (а.с.18-30), Тарифи за чорною карткою monobank від 08.12.2022 (а.с.31-32), Паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank (а.с.33-35) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, які не містять підпису відповідачки про ознайомлення з ними (а.с.35 зворотній бік).

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank та Тарифи за чорною карткою monobank, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідачки, надані в редакції, затвердженій протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, тоді як Анкета-заява була підписана відповідачкою 11.12.2018 року.

З виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 , картка № НОМЕР_3 за період з 11.12.2018 по 01.08.2023, вбачається, що відповідачка активно користувалась кредитними коштами, зокрема, здійснювала покупки в магазинах, знімала готівку в банкоматах, здійснювала оплати в сервісі Google та частково вносила кошти на погашення заборгованості (а.с.89-145).

З довідки про наявність рахунку від 13.12.2023, ОСОБА_1 відкрито рахунок № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ,тип рахунку чорна картка, валюта рахунку UAH, термін дії до 10/24 (а.с.146);

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту вбачається, що ОСОБА_2 11.12.2018 за карткою № НОМЕР_3 був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн, який в подальшому збільшувався та 07.10.2020 склав 80 000 грн (а.с.147).

Згідно п.1.1 Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк», погодженого Національним банком України 20.01.2022 року, АТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол №2-2018 від 31.10.2018 року) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на Акціонерне товариства «Універсал Банк» (а.с.42-43).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В порядку ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Матеріалами справи встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав, надавши відповідачці кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на карту, який поступово збільшувався та склав 80 000 грн.

Банк у своїй апеляційній скарзі не погоджується з судовим рішенням у визначенні розміру стягнення заборгованості та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачки на його користь всю суму заборгованості у розмірі 183 916,03.

Бобринецький районний суд вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача зазначив, що стягненню підлягає саме сума не повернутих коштів, розмір якої відповідає 60 858, 61 грн. Крім того, суд здійснив свій розрахунок та визначив, що позивач безпідставно нараховував відсотки за користування відповідачкою кредитом, а також те, що банк неправомірно зарахував 123 057, 42 грн на погашення відсотків, в той час як відповідачка сплачувала основну суму боргу (тіло кредиту).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Обґрунтовуючи право вимоги позивач зазначав, що сама заборгованість складає 183 916,03 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту в розмірі 80 000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 103 916,03 грн. Овердрафт (мінус) 103 916,03 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Однак, матеріали справи не містять доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення заборгованості, банком суду не надано належного обґрунтування нарахування овердрафту, тому такі дії позивача не відповідають суті відносин та є неправомірними.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості в повному розмірі, до складу якої банк неправомірно включив 103 916,03 грн овердрафту.

Суд першої інстанції, перевіряючи надані позивачем розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів відповідача по картці встановив, що відповідач здійснювала витрати кредитних коштів та періодично вносила кошти на погашення кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку виходить, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків, а саме: 01.07.2019 року списано відсотки у розмірі 2333,39 грн; 01.08.2019 року у розмірі 1666,10 грн; 01.09.2019 року у розмірі 1642,44 грн; 01.10.2019 року у розмірі 1578,53 грн; 01.11.2019 року у розмірі 1706,09 грн; 01.12.2019 року у розмірі 1775,42 грн; 01.01.2020 року у розмірі 1790,75 грн; 01.02.2020 року у розмірі 1790,54 грн; 01.03.2020 року у розмірі 1643,94 грн; 01.04.2020 року у розмірі 1603,15 грн; 01.05.2020 року у розмірі 1597,59 грн; 01.06.2020 року у розмірі 1733,40 грн; 01.07.2020 року у розмірі 1675,87 грн; 01.08.2020 року у розмірі 1753,69 грн; 01.09.2020 року у розмірі 1808,63 грн; 01.10.2020 року у розмірі 1664,15 грн; 01.11.2020 року у розмірі 1686,53 грн; 01.12.2020 року у розмірі 1592,82 грн; 01.01.2021 року у розмірі 1625,85 грн; 01.02.2021 року у розмірі 2134,33 грн; 01.03.2021 року у розмірі 2120,94 грн; 01.04.2021 року у розмірі 2525,19 грн; 01.05.2021 року у розмірі 2478,61 грн; 01.06.2021 року у розмірі 2819,09 грн; 01.07.2021 року у розмірі 2939,17 грн; 01.08.2021 року у розмірі 2897,33 грн; 01.09.2021 року у розмірі 2862,37 грн; 01.10.2021 року у розмірі 3106,12 грн; 01.11.2021 року у розмірі 3560,21 грн; 01.12.2021 року у розмірі 3483,23 грн; 01.01.2022 року у розмірі 3787,26 грн; 01.02.2022 року у розмірі 3623,97 грн; 01.03.2022 року у розмірі 3498,60 грн; 01.04.2022 року у розмірі 4092,60 грн; 01.05.2022 року у розмірі 2141,86 грн; 01.06.2022 року у розмірі 2272,50 грн; 01.07.2022 року у розмірі 4359,89 грн; 01.08.2022 року у розмірі 4667,65 грн; 01.09.2022 року у розмірі 4829,00 грн; 01.10.2022 року у розмірі 4824,94 грн; 01.11.2022 року у розмірі 5142,72 грн; 01.12.2022 року у розмірі 5127,92 грн; 01.01.2023 року у розмірі 5460,34 грн; 01.02.2023 року у розмірі 5632,7 грн.

Загальна сума списаних відсотків за період з 01.07.2019 року по 01.02.2023 року становить 123 057, 42 грн.

Суд цілком законно та правильно здійснив розрахунок та встановив суму списаних відсотків, які відповідач вносила на свою картку для погашення тіла кредиту, а відповідач неправомірно списував їх в рахунок погашення відсотків.

Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем п.5.9 Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank щодо нарахування відсотків на суму наданого кредиту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, а тому позивач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом та зараховував сплачені відповідачем кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 123057,42 грн.

Беззаперечними доказами, наявними в матеріалах справи встановлено, що фактично отримана та не повернута відповідачкою сума кредитних коштів становить 60 658, 61 грн, а тому відсутні підстави для повного задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Апеляційний суд враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2024 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.А.Письменний