СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8133/24

пр. № 2/759/3303/24

24 червня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства « Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. В.Васильківська, 100) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У квітні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 18 січня 2022 року ОСОБА_1 уклала з АТ "Альфа-Банк" (12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "СЕНС БАНК") угоду про надання споживчого кредиту № 501419403. Відповідно до кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник - в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого заборгованість становить 124 299,10 грн.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» (зміна найменування Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») укласти Угоду про надання споживчого кредиту, про що складена акцент пропозиція на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501419403 від 18.01.2022 року.

Відповідно до наданої копії акценту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501419403 від 18.01.2022 року вбачається що ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» (зміна найменування Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») надати відповідачу кредит шляхом надання споживчого кредиту грошових коштів 92 000,00 грн із фіксованою процентною ставкою 35,00 % строком на 60 місяців, спосіб видачі переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Альфа-Банк», .

Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501419403 від 18.01.2022 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 вбачається, що на підставі договору про банківське обслуговування фізичних осіб зазначено умови споживчого кредиту, а саме: надання споживчого кредиту грошових коштів 92 000,00 грн із фіксованою процентною ставкою 35,00 % строком на 60 місяці дата повернення кредиту 18.01.2027, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Альфа-Банк». На останньому аркуші акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту міститься підпис голови правління, підпис позичальника відповідача відсутній.

Згідно із долученого до матеріалів справи графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг, персональний кредит: PL Unified_limit_VG_Mob 5000-30000 викладеного в додатку №1 до Угоди про надання кредиту №501419403 від 18.01.2022 року вбачається, що сума кредиту становить 92 000,00 грн, проценти за користування кредитом за період з 18.01.2022 року по 18.01.2027 року складає 103 906,16 грн, загальна сума становить 195 906,10 грн. Зазначений графік містить підпис лише голови правління АТ «Альфа-Банк», підпис ОСОБА_1 відсутній

Відповідно до умов викладених в паспорті споживчого кредиту вбачається, що за кредитним договором можливе використання максимальної суми кредиту 92 000,00 гривень, строк кредитування 60 місяців, процентна ставка 35 % річних, а також зазначені інші умови щодо надання споживчого кредиту, проте підпис ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до меморіального ордеру №865879122 від 18 січня 2022 року, який не містить печатки Банку, платник « ОСОБА_1 » перерахував з рахунку № НОМЕР_2 отримувачу « ОСОБА_1 » на рахунок № НОМЕР_3 кошти у розмірі 92 000,00 грн, призначення платежу «надання кредиту за кредитним договором № 501419403від 18.01.2022» .

Як слідує з виписки по особовим рахункам з 18.01.2022 року по 28.02.2023 були здійснені розрахунки по дебету рахунку, проте відомості про рух коштів по рахунку який зазначено як рахунок на який має бути зараховано кредитні кошти ОСОБА_1 , відсутні.

З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 28.02.2023 року за кредитним договором № 501419403 від 18.01.2022 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 124 299,10 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 91 418,22 грн, заборгованість по відсоткам 32 880,89 грн.

12 березня 2024 року АТ «Сенс Банк» склав досудову вимогу на ім`я ОСОБА_1 про виконання договірних зобов`язань, в якій вимагає впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість за кредитним договором 124 299,10 грн.

12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про найменування АТ «Сенс Банк» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Вказані обставини підтверджені копією протоколу загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року та копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 30 листопада 2022 року.

V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1 ст.526, ч.1 ст.527, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, звертаючись до суду з цим позовом позивач вказує, що 18.01.2022 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501419403. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежів в сумі, строки на умовах, що передбачені кредитним договором, а тому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501419403 у розмірі 124 299,10 грн.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів позивачем до матеріалів справи долучено оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501419403, яка не підписана відповідачем, як і не підписані відповідачем акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501419403 від 18.01.2022 року, графік платежів (додаток № 1 до угоди про надання кредиту.

Крім того в оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501419403 від 18.01.2022 року зазначено рахунок (№ НОМЕР_1 ) на який має бути зараховано кредитні кошти в розмірі 92 000,00 гривень згідно із договору споживчого кредитування, проте ані в меморіальному ордері долученому до матеріалів справи, ані у виписці по особовим рахункам такий рахунок не значиться як рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Окрім цього, до матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту, який не підписаний відповідачем

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт укладення 18.01.2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» угоди про надання споживчого кредиту №501419403, отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитного договору.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О . Петренко