КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 760/10532/23

номер провадження 22-ц/824/15621/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» - Козелецької Наталії Олександрівни

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року /суддя Жовноватюк В.С./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання відсутності авторства на твір, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив:

- визнати відсутність авторства ОСОБА_3 на твір «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» за свідоцтвом № НОМЕР_1 від 09 липня 2018 року про реєстрацію авторського права;

- визнати недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 від 09 липня 2018 року про реєстрацію авторського права на твір «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка», що належить ОСОБА_3 ;

- зобов`язати ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомості щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права №80090 від 09 липня 2018 року на твір « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права»;

- заборонити ДО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано відсутність авторства ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_2 / на твір «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» за свідоцтвом № НОМЕР_1 від 09 липня 2018 року про реєстрацію авторського права.

Визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 від 09 липня 2018 року про реєстрацію авторського права на твір « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що належить ОСОБА_3 / РНОКПП НОМЕР_2 /.

Зобов`язано Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» / / внести до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомості щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права №80090 від 09 липня 2018 року на твір « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права».

Заборонено Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» // реєструвати на ім`я ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_2 / авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» - Козелецька Н.О. звернулась з апеляційною скаргою в частині вирішення вимоги якою заборонено Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267, відмовивши у вказаній вимозі.

На підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, зокрема не враховано, що повноваження УКРНОІВІ чітко визначені законодавством, орган не наділений правом встановлювати факт виникнення авторства на заявлений на реєстрацію твір у силу презумпції авторства та проводити будь-яку експертизу твору. Обраний позивачем спосіб захисту в даному випадку не є належним, не відповідає вимогам закону. Рішення суду першої інстанції в цій частині не є виконуваним, а відтак, судом першої інстанції застосовано спосіб захисту який не передбачено законодавством.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції переглядається в частині його оскарження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, яка з`явилась у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню в оскарженій частині, на підставі наступного.

Судом встановлено, що у 1947 році компанія Lavazza отримала свій перший логотип, розроблений міланською студією Aerostudio Borghi. Центральна літера «А» була більшою за інші літери (Т.1 а.с.21), відповідно до відомостей із веб-сайту Lavazza.

Відповідно до копії листа ДУ «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» від 26 квітня 2023 року №Вих-4232/2023, міжнародна реєстрація №317174 від 18.07.1966 року діє на території України стосовно обмеженого переліку товарів 30 класу МКТП, а саме: «Coffee, tea, cocoa, sugar, rice, tapioca, sago, artificial coffee; flours and milled cereal products (excluding fodder); bread, biscuits, cakes, pastry and confectionery, edible ice; honey, molasses; yeast, baking powder; cooking salt, mustard; pepper, vinegar, sauces; spices; ice.» з дати територіального поширення на територію України - 12.07.2002 р. (Т.1 а.с.35-38).

Відповідно до копії листа ДУ «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» від 26 квітня 2023 року №Вих-4227/2023, міжнародна реєстрація №915267 від 25.01.2007 року діє на території України у повному обсязі з 25.01.2007 р. (Т.1 а.с.39-41).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на підставі поданої заяви ОСОБА_3 від 15 травня 2018 року №80424 про реєстрацію авторського права на твір, видало свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , назва «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка», автор ОСОБА_3 , дата реєстрації 09.07.2018 (Т.1 а.с.69-72, 156-164).

Відповідно до висновку експерта №239-11/23, складеного за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 17 листопада 2023 року судовим експертом ОСОБА_4 зазначено, що варіанти 1, 2 твору «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» за свідоцтвом № НОМЕР_1 від 09.07.2018 про реєстрацію авторського права, є схожим настільки, що їх можна сплутати з торговельними марками за міжнародними реєстраціями №317174 від 18.07.1966 та №915267 від 25.01.2007. Твір «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» за свідоцтвом № НОМЕР_1 від 09.07.2018 про реєстрацію авторського права не є результатом власної інтелектуальної творчої праці ОСОБА_3 (Т.1 а.с.192-224).

Задовольняючи вимогу щодо заборони реєстрації, суд першої інстанції вказував на те, що з урахуванням задоволення вимоги про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, суд першої інстанції вказував, що підлягають задоволенню і вимоги позивача про зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомості щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права №80090 від 09 липня 2018 року на твір «Збірка творів образотворчого мистецтва «Ескізи дизайнів «LAVAZZA» (ЛАВАТСА) для розробки знаку для товарів та послуг або промислового зразка» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права»; заборону ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

15.05.2018 Відповідачем 1 була подана до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку), яке згідно з підпунктом 47 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 459 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі» відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовувало в установленому порядку проведення експертизи заявок на об`єкти права інтелектуальної власності, видавало патенти/свідоцтва на об`єкти права інтелектуальної власності.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності (рішення Конституційного Суду України від 09.02.99 р. № 1-рп/99 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Також, частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Станом на 15.05.2018 - дату подання заявки № 80424 про реєстрацію авторського права на твір, діяв Закон України «Про авторське право і суміжні права» від 23.12.1993 № 3792-XII в редакції, із змінами, внесеними Законом України від 26.04.2017 № 1977-VIII (далі - Закон № 3792-XII).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 433 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) об`єктами авторського права є твори, а саме: літературні та художні твори, зокрема збірники творів, якщо вони за добором або упорядкуванням їх складових частин є результатом інтелектуальної діяльності. Твори є об`єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми вираження (частина друга статті 433 ЦК України). Первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства) (частина перша статті 11 Закону № 3792-XII).

Відповідно до частини другої статті 11 Закону № 3792-XII авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб`єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Про реєстрацію авторського права на твір Установою видається свідоцтво (абзаци перший, другий та четвертий частини п`ятої статті 11 Закону № 3792-XII).

Процедура подання заявок на реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, їх розгляду, державної реєстрації, публікації відомостей про цю реєстрацію, видачі свідоцтва про реєстрацію тощо, була визначена Порядком державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1756 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку Мінекономрозвитку, зокрема: приймає заявки, подані на реєстрацію, і розглядає їх з метою визначення відповідності вимогам розділів II і III цього 6 Порядку; приймає рішення про реєстрацію авторського права на твір, рішення про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, або обґрунтоване рішення про відмову у реєстрації авторського права на твір, обґрунтоване рішення про відмову у реєстрації договору, який стосується права автора на твір; вносить відомості про реєстрацію авторського права на твір та відомості про реєстрацію договорів, які стосуються права автора на твір, до відповідного державного реєстру.

Згідно з абзацом третім пункту 17 Розділу IV Порядку під час розгляду заявки Мінекономрозвитку не проводить експертизу твору і не встановлює факт виникнення авторства. Якщо заявка відповідає вимогам розділів II та III Порядку, заявнику надсилається відповідне рішення про реєстрацію. В іншому випадку заявнику надсилається обґрунтоване рішення про відмову в реєстрації. Автор або особа, яка має авторське право, несе відповідальність за достатність і достовірність інформації, наведеної у заявці на реєстрацію авторського права на твір (абзац перший пункту 18, абзац другий пункту 13 Порядку). На підставі визначеного законодавством України порядку реєстрації авторського права та за результатами розгляду заявки Відповідача 1 від 15.05.2018 № 80424, Мінекономрозвитку було прийнято рішення про реєстрацію авторського права на твір і 09.07.2018 видане свідоцтво № 80090. Публікацію вказаних відомостей здійснено в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права» 26.10.2018 № 50.

Повноваження Національного органу інтелектуальної власності (далі - НОІВ) у сфері охорони авторського права та/або суміжних прав визначені статтею 4 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 01.12.2022 № 2811-IX (з подальшими змінами, далі - Закон № 2811-IX).

Так, частинами другою та третьою вказаної статті Закону № 2811-IX встановлено, що функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України.

До владних повноважень, делегованих НОІВІ, належить: 1) приймання і розгляд в електронній та/або паперовій формі заявок на державну реєстрацію прав автора на твори науки, літератури і мистецтва, а також на реєстрацію в електронній та/або паперовій формі договорів, що стосуються прав авторів на твори, здійснення їх реєстрації в електронній та/або паперовій формі; 2) ведення в електронній формі Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір; 3) ведення в електронній формі Державного реєстру договорів, що стосуються права автора на твір; 4) видача свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір в електронній та/або паперовій формі; 5) здійснення публікацій в офіційному електронному бюлетені з питань охорони авторського права і суміжних прав; 6) здійснення міжнародного співробітництва у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представлення інтересів України з питань охорони авторського права та суміжних прав у Всесвітній організації інтелектуальної власності та інших міжнародних організаціях відповідно до законодавства; 7) інформування та надання роз`яснень щодо реалізації державної політики у сфері охорони авторського права та суміжних прав.

НОІВ діє на підставі цього Закону, інших законів України, актів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в сфері інтелектуальної власності, та статуту, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності (частина п`ята статті 4 Закону № 2811-IX).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 943-р, яке набрало чинності з 08.11.2022, визначено УКРНОІВІ суб`єктом, що виконує функції НОІВ.

Повноваження Відповідача 2/УКРНОІВІ в сфері правової охорони авторських прав встановлені положеннями Закону № 2811-IX та Порядком державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються майнових прав на твір, затвердженим наказом Міністерства економіки України 16.08.2023 № 11319 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.10.2023 за № 1760/40816.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/18962/20 (далі - постанова ВС № 910/18962/20), звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України, або ж визначений іншим законом чи укладеним між сторонами договором.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (пункт 5.8 вказаної постанови).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30.01.2019 у справі 9 № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 26.10.2021 року в справі № 766/20797/18 (пункт 19)).

Як зазначено у пункті 5.9 постанови ВС № 910/18962/20, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких гуртуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечувати поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (пункт 5.14 та 5.15 постанови ВС № 910/18962/20).

Однією з заявлених до Відповідача 2/УКРНОІВІ позовних вимог є заборона реєструвати на ім`я ОСОБА_3 /Відповідача 1 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №№ 317174, 915267.

Позивач обґрунтовуючи вказану позовну вимогу зазначав, що захист його прав інтелектуальної власності на торговельні марки та законних економічних інтересів, пов`язаних із реалізацією даних прав, не буде ефективним без задоволення цієї вимоги, оскільки: Відповідач 1 зможе в будь-який момент зареєструвати авторське право на аналогічний об`єкт, що порушуватиме згадані права Позивача; зазначене стане причиною того, що Позивач буде змушений ініціювати новий судовий спір проти Відповідача 1 для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства у сфері правової охорони та захисту авторських прав НОІВ, функції якого виконує Відповідач 2/УКРНОІВІ, не наділений повноваженнями (правом/обов`язком) встановлювати факт виникнення авторства на заявлений на реєстрацію твір у силу презумпції авторства та проводити будь-яку експертизу твору (наприклад, порівняння схожості заявленого на реєстрацію твору з об`єктами промислової власності - торговельними марками), оскільки охорона творові надається автоматично за фактом його створення і не залежить від його реєстрації, проведення експертиз або вчинення інших дій.

Заявлена Позивачем вимога, яка була задоволена судом першої інстанції, передбачає здійснення Відповідачем 2/УКРНОІВІ порівняння поданого на реєстрацію твору, охорона якому надається відповідно до законодавства в сфері авторського права, з торговельною маркою «LAVAZZA» за міжнародною реєстрацією № 317174 та торговельною маркою « » за міжнародною реєстрацією № 915267 (відомості про міжнародні реєстрації містяться в Міжнародному реєстрі, який ведеться Міжнародним бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності, Швейцарська Конфедерація), та за результатами такого порівняння встановлення факту відтворення (копіювання) в об`єкті авторського права зареєстрованих зображень торговельних марок, що за своєю суттю є експертним дослідженням. Водночас,УКРНОІВІ в силу Закону не проводить і не може проводити жодної експертизи поданих на реєстрацію об`єктів авторського права.

Як вказав Верховний Суд у пункті 5.39 постанови № 910/18962/20 позовні вимоги не підлягають задоволенню, якщо суд, дотримуючись принципу стадійності захисту прав, дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачено законом або договором та/або він є неефективним для захисту порушеного права в таких правовідносинах.

Цей правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19.

Незважаючи на те, що обраний Позивачем спосіб захисту прав в частині заборони Відповідачу 2/УКРНОІВІ реєструвати на ім`я ОСОБА_3 /Відповідача 1 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №№ 317174, 915267, не передбачено чинним законодавством України, судом першої інстанції не наведено мотивів та обґрунтувань з яких виходив суд, визнаючи цей спосіб належним та ефективним.

Як зазначено у пункті 8.52 постанови Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 910/2318/16 обов`язок суду мотивувати судове рішення також спрямований на втілення принципу верховенства права, а саме підтримання довіри громадян до суду. Вмотивованість судового рішення демонструє сторонам те, що вони були почуті, забезпечує публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ «Серявін та інші проти України»). Зрештою, вимога щодо вмотивованості судового рішення є важливим елементом «належної» (справедливої) судової процедури, як вона трактується ЄСПЛ.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про заборону УКРНОІВІ реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №№ 317174, 915267 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Стягненню з ОСОБА_2 на користь ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» підлягає 4026 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» - Козелецької Наталії Олександрівни на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року в частині заборони ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267 - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року в частині заборони ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267 - скасувати.

Відмовити у вимозі заборони ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» реєструвати на ім`я ОСОБА_3 авторські права на твір або збірку творів, що відтворюють (копіюють) торговельні марки за міжнародними реєстраціями №317174, №915267.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» 4026 гривень.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: