УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., отримавши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

16.10.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 надійшла вищевказана позовна заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі оглядом матеріалів даної позовної заяви встановлено, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що він, будучи учасником бойових дій, а відтак маючи право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, особистого селянського господарства, 25.03.2024 звернувся до Стрижавської селищної ради з клопотанням про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Рішенням №71 від 24.04.2024 Стрижавської селищної ради ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач посилався на заборону під час дії воєнного стану безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність. В тексті рішення Стрижавської селищної ради №71 від 24.04.2024 не встановлено обставин щодо подання позивачем до селищної ради 25.03.2024 неповного чи неналежно оформленого пакету документів, доданих до зазначеної вище заяви. Із огляду на це вважає, що позивач вчинив всі юридично значущі та послідовно необхідні дії для вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на вищенаведену земельну ділянку в порядку приватизації, включаючи отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку із чим позивач має законні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки, яка залежала від правомірної поведінки місцевого органу самоврядування. Тому просить визнати незаконним та скасувати рішення Стрижавської селищної ради №71 від 24.04.2024 «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 », яким вирішено не передавати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку; зобов`язати Стрижавську селищну раду після припинення чи скасування воєнного стану в Україні передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарвства.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З положень пункту 2 частини першої статті 4 КАС України убачається, що публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, закріпленими у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає оскарженню у порядку адміністративного судочинства, якщо рішення органу місцевого самоврядування/органу виконавчої влади, вимоги позивача або ж заперечення відповідача не пов`язані з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб (постанова ВП ВС від 30.05.2018 у справі № 826/5737/16).

У даній справі позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки. Його право не було реалізовано внаслідок відмови відповідача у задоволенні відповідного клопотання.

Якщо особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання земельної ділянки, за результатами розгляду якої ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Таким чином, при вирішенні судом позовних вимог у даній справі передусім підлягає дослідженню правомірність дій відповідача при розгляді клопотання ОСОБА_1 про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що охоплює собою встановлення судом обставин дотримання процедури розгляду клопотання, прийнятого за її результатами рішення та надання оцінки правомірності відмови у задоволенні клопотання позивача. При цьому, такі обставини не пов`язані з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 (справа № 280/179/19) вказала, що відмова особі в наданні земельної ділянки в користування через неподання цією особою необхідних документів, зокрема проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, сама собою не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що відповідно до договору оренди землі від 24.12.2012, він орендує землю у Стрижавської селищної ради строком на 25 років і хоче скористатися своїм правом на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, особистого селянського господарства саме з цієї землі, тому що проживає і працює на цій земельній ділянці.

Однак у позовній заяві не обґрунтовано та до позову не долучено жодних доказів, які б свідчили про намір позивача реалізувати своє право на отримання саме тієї земельної ділянки, яку він орендує. Копію клопотання ОСОБА_1 від 25.03.2024 про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з яким він звертався до Стрижавської селищної ради, до позову не долучено. Крім того, з рішення №71 від 24.04.2024 Стрижавської селищної ради «Про відмову громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» не убачається, що воно стосується вирішення питання відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яку орендує ОСОБА_1 .

Таким чином, з позовної заяви та долучених до неї доказів не вбачається наявність існуючого речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку, отримати у власність яку бажає позивач.

Таким чином, даний спір не має ознак приватноправового й підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, убачаються визначені законом підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 19, 186, 187 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА