УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд може визнати необхідним, щоб сторона дала особисті пояснення.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц, «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи».

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 14 червня 2018 року у справі №364/737/17, «розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві».

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

До позовної заяви позивачем не додано доказів фактичного отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, доказів наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором на день звернення позивача до суду вказаним позовом, доказів повідомлення відповідача та отримання останнім повідомлення про відступлення права вимоги боргу.

Згідно ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. (ч.2 ст. 517 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Позивачем до позовної заяви останнього не надано доказів передачі йому первісним кредитором документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Позивач звернувся до суду з заявою про витребування доказів, в якій останній фактично просить суд витребувати документи, які відповідно до ст. 517 ЦК України, останній повинен був отримати від первісного кредитора для підтвердження наявності заборгованості відповідача перед первісним кредитором на момент відступлення останнім права вимоги позивачу.

Відповідно до ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Враховуючи викладене, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2024 року в задоволенні заяви позивача про витребування доказів було відмовлено.

Але, незважаючи на викладене, позивач повторно звернувся до суду з клопотанням для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності підстав та нових обставин.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 44 «Неприпустимість зловживання процесуальними правами» ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Згідно матеріалів позовної заяви, заборгованість відповідача виникла внаслідок неналежного виконання останнім договірних зобов`язань за кредитним договором 1664897-а від 25 жовтня 2021 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СС «Лоун».

29 грудня 2021 року між ТОВ « Фінфорс» (фактором) та ТОВ «СС «Лоун» (клієнтом) укладений договір факторингу № 5.

Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. (ч.2 ст. 517 ЦК України).

Враховуючи викладене, на виконання вимог ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредит - СС «Лоун» був зобов`язаний передати позивачу, як новому кредитору, документи, які засвідчують права, що передаються, тобто документи, що підтверджують отримання відповідачем грошових коштів за договором, укладеним з ТОВ «СС «Лоун», факт виникнення заборгованості відповідача, а також докази наявності непогашеної заборгованості відповідача перед позивачем на момент передачі останнім новому кредитору прав вимоги за договором від 25 жовтня 2021 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «СС «Лоун».

В порушення вимог ч.1 ст. 517 ЦК України, доказів отримання позивачем вказаних документів від первісного кредитора ТОВ «СС «Лоун» та доказів звернення позивача до первісного кредитора - ТОВ «СС «Лоун» матеріали позовної заяви не містять і позивачем суду не надано.

В порушення вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, позовна заява не містить належних, достатніх достовірних допустимих доказів отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором 1664897-а від 25 жовтня 2021 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СС «Лоун», доказів виникнення у відповідача заборгованості за вказаним договором, а також доказів наявності непогашеної заборгованості у відповідача за кредитним договором 1664897-а від 25 жовтня 2021 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «СС «Лоун», на момент укладення договору факторингу № 5 від 29 жовтня 2021 року між ТОВ «СС «Лоун» та ТОВ « Фінфорс».

Доказів звернення позивача до первісного кредитора - ТОВ «СС «Лоун» про надання останнім вищевказаних документів та відмови останнього від їх наданняа також доказів неможливості звернення позивача до ТОВ «СС «Лоун» матеріали позовної заяви не містять і позивачем суду не надано.

Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.п. 3, 4, 6,7 ч. 2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд може визнати необхідним, щоб сторона надала особисті пояснення.

Згідно ч.ч. 1,5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 144, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовити.

Судове засідання у справі призначити на 18 грудня 2024 року о 12 годині 00 хвилин, яке провести в залі судових засідань в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, другий поверх, кабінет №217.

В судове засідання викликати позивача та відповідача.

Визнати повторно явку представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в судове засідання, призначене на 18 грудня 2024 року на 12 годину 00 хвилин, - обов`язковою.

Зобов`язати позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»» надати суду оригінали всіх документів, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, в тому числі докази отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, докази повідомлення відповідача та отримання останнім повідомлення про відступлення права вимоги боргу; докази здійснення оплати за договором ; докази наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором на момент укладення договору відступлення права вимоги; докази передачі права вимоги боргу за кредитним договором та документів, які засвідчують права, що передаються, первісним кредитором новому кредитору; докази здійснення оплати за договором факторингу.

Попередити позивача про наслідки, передбачені ч.3 ст.43, ст.144, п.3) ч.1 ст. 257 ЦПК в разі невиконання ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя О.М. Борєйко