Провадження № 2/127/3895/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 рокуВінницький міський суд Вінницької області в складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття, що вбачається з рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/17777/15-ц від 02.12.2015 року. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2017 року у справі №127/15871/17 було змінено розмір аліментів на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача. Позивач зазначила, що на лікування та навчання дочки вона понесла додаткові витрати на загальну суму 28970,95 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі 14485,48 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом з позовною заявою із додатками було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , які було отримано 19.09.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №710, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2016 року (справа №127/21761/16-ц).

Сторони мають неповнолітнього дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.05.2013 року (а.с.6).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2015 року у справі № 127/17777/15-ц з відповідача були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2017 року у справі №127/15871/17 було змінено розмір аліментів на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача.

26.04.2017 року ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб з ОСОБА_5 що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.04.2017 року, змінено прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 7).

11.04.2024 року КНП «ВОКПЛ ім. Акад. Ющенка ВОР» було видано Форму індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда (а.с. 10-12).

КНП «Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Вінниця (Амбулаторія №3) надано медичний висновок №014 від 17.04.2024 року щодо захворювання дитини ОСОБА_3 (а.с.13).

Студією танцю «DANCE FOR LIFE» видано довідку від 17.05.2014 року про те, що ОСОБА_3 дійсно відвідує гурток хореографії (а.с. 15).

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У зв`язку із тим, що донька є дитиною - інвалідом, що підтверджується медичним висновком №014 від 17.04.2024 року, за станом здоров`я вона потребує догляду, лікування, реабілітації тощо (Форма індивідуальної програми реабілітації дитини - інваліда №41 ОСОБА_3 була заповнена 11.04.2024 року).

Так, позивач ОСОБА_1 понесла на лікування малолітньої дитини додаткові витрати (консультативні послуги, дослідження (лабораторні, ультразвукові, функціональні), стоматологічне лікування, лікувальні препарати тощо) на загальну суму 16663,30 грн. (а.с. 16-34, 36-40).

Щодо понесених позивачем витрат на шкільне приладдя (зошити, олівці, ручки, лінійки, ножиці, папір, обкладинки для зошитів, пенал, акварель тощо), то такі витрати не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, оскільки пов`язані не з розвитком здібностей дитини, а з ординарним навчанням.

Щодо витрат на МРТ головного мозку (контроль) та на консультацію лікаря 09.01.2024 року, то матеріали справи не містять підтвердження (квитанцій, фіскальних чеків тощо) про їх сплату.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8331,65 грн. (16663,30 грн./2).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 696,44 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 57,5%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-3 Конвенції ООН Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 185 СК України, ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8331,65 грн. понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 696,44 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )

Суддя