Справа № 301/2263/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Джуги С.Д.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року (головуючий суддя Гичка О.Б.) про залишення позовної заяви без розгляду у справі №301/2263/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Іршавського районного суду від 13.08.2020 по справі №301/1546/20 на утримання ОСОБА_3 2014 року народження та ОСОБА_4 2017 року народження з 1500 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття на 1/3 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Розгляд справи в суді першої інстанції було призначено на 23.07.2024 на 9:00 год.

До початку судового засідання, представником позивачки ОСОБА_2 адвокатом Костак Василем Івановичем, було подано клопотання про повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Ухвалою Іршавського районного суду від 23 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів залишено без розгляду.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає таку ухвалу незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу Іршавського районного суду від 23.07.2024 скасувати та направити справу для продовження розгляду до Іршавського районного суду.

Відповідач вважає незаконним надання ухвалою суду права позивачці на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, не встановивши при цьому такі умови.

Вважає, що позивачка зловживає своїми правами, при цьому порушуючи права відповідача, оскільки позов подано від імені позивачки, однак підпис, який міститься у позовній заяві поданої у червні 2024 не належить позивачці ОСОБА_2 , оскільки остання у кінці травня 2024 виїхала за кордон.

У зв`язку з наведеним вважає, що суду першої інстанції слід було відкласти розгляд справи та вирішити клопотання відповідача, заявлені у справі.

На апеляційну скаргу відповідача позивачка ОСОБА_2 подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Іршавського районного суду від 23.07.2024 залишити без змін.

Позивачка стверджує, що ухвалою суду про залишення позовної заяви без розгляду ніяким чином не було порушено права відповідача, і законодавством передбачено таке беззаперечне право позивача.

Зазначає, що позовну заяву було підписано нею особисто.

21.10.2024 позивачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі, в якій просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

06.11.2024 відповідачем ОСОБА_1 , подано заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі. Зазначив, що повністю підтримує апеляційну скаргу та просить таку задовольнити. Вказує, що позивачкою повторно подано позов 01.10.2024 до Іршавського районного суду (справа №301/3383/24).

Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Відповідно до п.16, ч.1, ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2024 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру і способу стягнення аліментів.

Ухвалою Іршавського районного суду від 25.06.2024 було відкрито провадження справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи в судовому засіданні на 23 липня 2024 року о 09 год. 00 хв.

З матеріалів справи вбачається, що до початку судового засідання, представником позивачки ОСОБА_2 адвокатом Костак Василем Івановичем, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 15.06.2024, було подано клопотання про повернення позовної заяви позивачу без розгляду (а.с.28).

Повноваження адвоката підтверджені ордером та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.10, 11).

Згідно з нормами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, в судове засідання 23.07.2024 учасники справи не з`явилися.

Таким чином, заява про залишення позову без розгляду була подана до початку розгляду справи по суті, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви позивача та залишення її позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Надане заявнику право на подання такої заяви не залежить від думки інших учасників справи і суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана.

Окрім цього, суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена 23 листопада 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 759/14677/21, провадження № 61-10292св22.

Судова колегія відхиляє доводи відповідача щодо повторного подання 01.10.2024 позову ОСОБА_2 до Іршавського районного суду, котрі не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 23.07.2024, оскільки законодавцем у чинному ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримався норм процесуального закону, який його регулює. Доводи та вимоги апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2024 року.

Головуюча:

Судді: