Справа № 489/6720/24
Провадження № 2/489/2467/24
21 листопада 2024 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,
без участі учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа: Універсальна біржа «Південь»,
У вересні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Павленко Н.М. звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування вимог вказала, що 26.09.2000 між її рідною сестрою ОСОБА_3 з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_2 , від імені якого на підставі доручення діяла ОСОБА_4 , з іншої було укладено договір купівлі-продажу, за яким вона купила кв. АДРЕСА_1 . Вказаний договір був зареєстрований УБ «Південь» за № 1621 від 26.09.2000. Всі умови договору сторони виконали, проте договір не було посвідчено нотаріально. ІНФОРМАЦІЯ_1 сестра позивача ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй вищевказаної квартири. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї сестри. Однак видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 є неможливою, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально. На теперішній вказаний договір підлягає визнанню дійсним у судовому порядку.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ОСОБА_5 копію спадкової справи № 15/2024, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Витребувані відомості надійшли на адресу суду 02.10.2024.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.
В судове засідання позивач та її представник - адвокат Павленко Н.М. не з`явились. В підготовчому судовому засіданні представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, а також додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
Представник третьої особи УБ «Південь» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_7 ) є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7-9).
ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 є рідними сестрами.
26.09.2000 між ОСОБА_3 як покупцем та ОСОБА_2 , від імені якого на підставі доручення діяла ОСОБА_4 , як продавцем, був укладений договір № 1621 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме кв. АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» за № 1621 (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача ОСОБА_3 (а.с. 4).
Згідно копії спадкової справи № 15/2024, витребуваної на запит суду, позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса ММНО Островської-Колосюк Ю.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_3 (а.с. 27-35). Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались.
В той же час, відповідно до роз`яснення нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_1 , оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства, проавоустановлюючий документ неможливо прийняти для оформлення спадщини (договір не був посвідчений нотаріально).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив.
Після укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме 04.10.2000, покупцем ОСОБА_3 було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 1905 в реєстровій книзі № 111, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 01.12.1995, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.
За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті своєї сестри, яка була покупцем за договором, оскільки даний договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК та віднести судові витрати на рахунок позивача.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_3 ;
Повний текст рішення складено 21.11.2024.
Суддя Г.А. Микульшина