Справа № 456/1761/24
Провадження № 2/456/731/2024
УХВАЛА

про призначення судової психологічної експертизи

19 листопада 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Стасів О.Я.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до Львівської обласної прокуратури, Стрийської окружної прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, спричиненої неефективним досудовим розслідуванням та надмірною його тривалістю, клопотання представника позивача про призначення судової психологічної експертизи ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до Львівської обласної прокуратури, Стрийської окружної прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, спричиненої неефективним досудовим розслідуванням та надмірною його тривалістю.

08.11.2024 на адресу суду представником позивача подано клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи, в обґрунтування якого представник зазначає про те, що 13.05.2024 представником позивача заявлено клопотання про призначення судової психологічної експертизи. 11.06.2024 ухвалою суду клопотання задоволено. Призначено по справі №456/1761/24 судову психологічну експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 10.09.2024 ухвалою суду відновлено провадження по справі, справу призначено до підготовчого судового засідання 16.10.2024. Дане обумовлено наступним: 02.08.2024 на адресу суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надіслано клопотання про погодження строків, а також клопотання експерта від 24.07.2024 про уточнення поставлених запитань та надання додаткових матеріалів (рішення суду, яким визначається наявність ступеня вини спричинювана шкоди). 15.10.2024 представником позивача подано письмові пояснення по суті клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів та уточнення поставлених питань. 16.10.2024 представник позивача ознайомився із листом Хмельницького відділення КНДІСЕ про залишення ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області про призначення судової психологічної експертизи від 11.06.2024 без виконання та повернення матеріалів справи.

Вказує про те, що висновок психологічної експертизи може слугувати для судді орієнтиром у пізнанні глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин, які мають істотне значення, зокрема й можливого грошового еквівалента таких страждань - Постанова ВП ВС від 09.11.2022 у справі № 372/1652/18. Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.04.2024 року по справі № 369/14404/17: Як Велика Палата Верховного Суду, так і Верховний Суд неодноразово зазначали, що для відшкодування моральної шкоди за неправомірні дії преюдиційного судового рішення про визнання таких дій неправомірними не потрібно, так як цей юридичний факт сам по собі входить у предмет доказування за вимогою про відшкодування шкоди. У пункті 5.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У пункті 9.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 910/6355/20 (провадження № 12-41гс21) зазначено: «Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що ухвалення попереднього судового рішення про визнання протиправними дій (бездіяльності) державного виконавця не є обов`язковим для вирішення іншої справи, у якій розглядаються позовні вимоги про відшкодування збитків (шкоди), завданих такими діяннями, оскільки законодавство не містить обмежень у засобах доказування обставин, що можуть свідчити про протиправність діянь державного виконавця, а господарський суд може самостійно встановити наявність чи відсутність складу відповідного цивільного правопорушення, яке стало підставою для звернення до суду, шляхом оцінки наданих сторонами доказів». Предметом позову по справі, що була на розгляді Першої судової палати КЦС ВС буловідшкодування моральної шкоди (статті 23, 1174 ЦК України). Верховний суд в мотивувальній частині зазначив: Відмовляючи у задоволенні позову, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивач не довів свої позовні вимоги. Проте, підставами для такого висновку суди вказали відсутність обов`язкового преюдиційного судового рішення, в якій би по позивач оспорював дії/бездіяльність чи незаконність дій працівників поліції й дані дії були б визнані незаконними. Суди вказали, що для застосування статті 23 ЦК України про відшкодування моральної шкоди вказане преюдиційне судове рішення є обов`язковим. Крім того, суди послалися на те, що оскарження ОСОБА_1 постанови слідчого про закриття кримінального провадження за частиною другою статті 365 КК України не має правового значення. З такими висновками судів попередніх інстанцій Верховний Суд не погоджується. Доводи касаційної скарги керівника Полтавської обласної прокуратури про те, що задоволення скарг на рішення дізнавача слідчим суддею у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи, необгрунтовані, так як у цій справі правовою підставою для відшкодування шкоди є не самі по собі факти оскарження позивачем дій та бездіяльності органів досудового розслідування, а очевидна надмірна тривалість (понад чотири роки і дев`ять місяців) та неефективність досудового розслідування кримінального провадження - Постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2024 року по справі № 554/2588/23.

Враховуючи зміст наведених норм та беручи до уваги, що спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, а також, що для вирішення питання, чи позивачу заподіяно страждання (моральну шкоду), а також який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право (в даному випадку у сфері психології). З`ясування даних обставин має важливе значення для правильного вирішення справи, а також зважаючи на те. що в даному випадку необхідне застосування спеціальних знань для вирішення одного спільного завдання, клопотання є обґрунтованим та вказує на необхідність призначення у зазначеній справі судової психологічної експертизи.

18.11.2024 на адресу суду представником відповідача Стрийської окружної прокуратури Романів О.В. подано письмове заперечення на клопотання представника позивача про призначення у справі психологічної експертизи, в якому представник відповідача зазначає, зокрема про те, що на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надіслано клопотання експерта від 24.07.2024 про уточнення поставлених запитань та надання додаткових матеріалів, а саме рішення суду, яким визначається наявність ступеня вини спричинювана шкоди. Оскільки рішення суду, яким визначається наявність ступеня вини спричинювана шкоди, не існує і позивачем такого рішення суду в розпорядження експерта не надано, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.06.2024 у справі № 456/1761/24 про призначення судової психологічної експертизи від 11.06.2024 залишено без виконання і повернуто матеріали справи. У заявленому повторному клопотанні представника позивача адвоката Янчишин Т.І. про призначення у справі №456/1761/24 судової психологічної експертизи не зазначено будь-яких нових обгрунтувань, які необхідні для проведення такої експертизи, зокрема, до клопотання не долучено рішення суду, яким визначається наявність ступеня вини спричинювана шкоди, оскільки такого рішення не існує. Ставлячи перед експертом зазначені у клопотанні питання, предстаником позивача не наведено належного обґрунтування необхідності та об`єктивної неможливості вирішення справи без спеціальних знань у сфері іншій ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини справи, які мають значення для ухвалення об`єктивного рішення по суті заявлених вимог. Крім того, позивач не був позбавлений можливості провести експертизу за його власним замовленням в порядку ст. 106 ЦПК України. Проте, позивач наданим йому процесуальним Законом правом не скористався, а також беручи до уваги відсутність у клопотанні про призначення судової психологічної експертизи належного обґрунтування необхідності та об`єктивної неможливості вирішення справи без спеціальних знань у сфері іншій ніж право, відсутність вихідних даних для експерта, зокрема, рішення суду, яким визначається наявність ступеня вини спричинювана шкоди, задоволення такого клопотання призведе до штучного затягування процесу, при цьому як наголошує ЄСПЛ: право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п. п. 52, 53, 57 та ін.). За обставинами справи № 456/1761/24, ОСОБА_4 визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0001097 за ч.З ст. 190 ККУ, неодноразово допитаний в статусі потерпілого з приводу позики 15000 доларів США ОСОБА_5 за розпискою. Крім того, допитаний в статусі свідка ОСОБА_5 не заперечив факту позики коштів та пояснив, що за наявності грошових коштів, поверне їх ОСОБА_4 . Шляхом моніторингу Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що з 22.08.2023 у провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебувала справа №456/4123/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та трьох процентів річних від простроченої суми боргу. Предметом позову є повернення грошових коштів в розмірі 15000 доларів США, які 22.01.2018 ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою від 22.01.2018. 06.11.2023 судом ухвалено рішення про задоволення позову, яке набрало законної сили 18.12.2023. У вказаному рішенні судом встановлено той факт, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх зобов`язань за договором позики, підтверджених розпискою від 22.01.2018, тобто в даному випадку мають місце цивільно- правові відносини. А, отже, за весь час досудового розслідування ОСОБА_4 було відомо, чи мало бути відомо, що спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства і невчинення ним з невідомих причин дій щодо пред`явлення позову для стягнення боргу, зважаючи, що право на пред`явлення такого виникло ще до реєстрації кримінального провадження, спростовує його доводи щодо заподіяння йому моральної шкоди саме внаслідок тривалого досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Таким чином, усі доводи ОСОБА_4 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення зводяться до неналежного виконання договірних зобов`язань згідно з договором позики грошових коштів, а саме неповерненням позичених коштів. Враховуючи предмет спору, даний вид експертизи у справі не відноситься до тих, які у обов`язковому порядку призначаються судом. Враховуючи обставини справи, вважає, що суд може її вирішити самостійно, без проведення судової психологічної експертизи, і прийняти законне рішення. Питання щодо завдання та розміру моральної шкоди є суб`єктивно-оціночними. Призначення такого виду експертизи згідно закону не є обов`язковим. На підставі викладеного, вважає повторне клопотання представника позивача про призначення судової психологічної експертизи необгрунтованим за вищенаведених обставин, а також таким, що спрямоване на затягування розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 клопотання підтримала, з підстав зазначених у клопотанні та заперечила доводи представника відповідача, викладені у запереченні на клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив клопотання представника позивача з підстав, зазначених в письмовому запереченні.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечила клопотання представника позивача, вважає, що позивач не був позбавлений права самостійно провести експертизу та подати таку на адресу суду.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання представника позивача про призначення по справі судової психологічної експертизи слід задоволити, виходячи з такого.

Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року прописано, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

В силу ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до приписів ст. 102 ЦПК висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

В силу ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст.103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В порядку визначеному ч.ч. 1-3 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-ХІІ та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (далі Інструкція).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п.6.1 Інструкції об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки (п.6.3. Інструкції ).

В порядку п.6.4. Інструкції основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Орієнтовний перелік вирішуваних питань визначений у п.6.6. Інструкції серед яких, зокрема визначено:

Які індивідуально-психологічні особливості має підекспертна особа?

Чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначити обставини: безпідставне обвинувачення, незаконне позбавлення волі, наклеп, образа, заподіяння шкоди її громадським інтересам тощо)?

Чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи (прізвище, ім`я та по батькові)? Якщо так, то чи завдані особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода)?

Чи спричинені особі (прізвище, ім`я та по батькові) страждання (моральна шкода) за умов ситуації (зазначаються умови ситуації), що досліджуються у справі? Якщо особі (прізвище, ім`я та по батькові) завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Чи здатна підекспертна особа з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, і давати про них відповідні показання?

Відповідно до особливостей конкретних обставин справи вирішувані психологічною експертизою питання у разі потреби узгоджуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), при консультуванні з експертом з метою їх компонування у доцільні для справи блоки.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, висновки експертизи надаються для підтвердження обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.

Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу неефективним досудовим розслідуванням та надмірною його тривалістю.

Проведення судової психологічної експертизи у справах про відшкодування моральної шкоди передбачено Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а отже для з`ясування обставин наявності такої шкоди може бути призначена експертиза і ці питання є такими, що потребують спеціальних знань. У разі встановлення конкретної особи, яка завдана моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди (її розмір) та причинний зв`язкою; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Таким чином, оскільки розмір моральної шкоди входить до предмету доказування, а в порядку проведення психологічної експертизи експерт може визначити розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду), тому призначення експертизи є обґрунтованим у цій справі.

Доводи відповідачів про те, що дійсної потреби у призначенні судової психологічної експертизи у справі немає на правильність висновків суду щодо призначення у справі експертизи, не впдиваючть, враховуючи наступне.

Метою психологічної експертизи щодо моральної шкоди є встановлення наявності чи відсутності моральних страждань внаслідок протиправних дій або бездіяльності інших осіб; причинного зв`язку між ситуацією спричинення шкоди та стражданнями; встановлення, в чому саме полягають моральні страждання в юридично визначених обставинах; визначення інтенсивності, глибини та тривалості страждань.

Щодо рекомендацій встановлення розміру компенсації моральної шкоди висновки психолога носять імовірний характер та є науковою рекомендацією для визначення можливого розміру компенсації моральної шкоди судом.

Предметом доказування в межах даної цивільної справи є обставини, пов`язані з наявністю/відсутністю факту спричинення ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої неефективним досудовим розслідуванням та надмірною його тривалістю та розміру можливої грошової компенсації для відшкодування такої шкоди, що є оціночним поняттям, але їх детальне дослідження можливе лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області психології, що у свою чергу сприятиме повноті, всебічності та об`єктивності вирішення спору.

В контексті обставин даної справи суд, використовуючи процесуальні механізми не заборонені законом та з метою правильного й всебічного встановлення обставин справи приходить до висновку про задоволення клопотання сторони позивача та призначає в справі судову психологічну експертизу з врахуванням предмету спору та обставин справи.

Необхідно звернути увагу на те, що висновок експерта є доказом в цивільному процесі, але такий не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Суд, постановляючи ухвалу про призначення у справі судової психологічної експертизи, виходить із того, що відомості, які позивач прагне з`ясувати в результаті проведення судової психологічної експертизи відносяться до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення спору. Суд ставить на вирішення експерта питання запропоновані представником позивача. Також суд враховує, що проведення експертизи потребує значного часу, а тому зупиняє провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 251, 258, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача про призначення по справі судової психологічної експертизи задоволити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської обласної прокуратури, Стрийської окружної прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди, спричиненої неефективним досудовим розслідуванням та надмірною його тривалістю судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз», адреса: 04207, Україна, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 21, корпус 3, офіс 7.

На вирішення експертів поставити питання:

1.Чи є ситуація, що досліджується за справою, а саме: порушення строків досудового розслідування, невиконання усіх необхідних процесуальних дій органами досудового розслідування та органами прокуратури, передчасне винесення постанов про закриття провадження по справі без всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи кримінального провадження №0001097 психотравмувальні для ОСОБА_4 ?

2.Якщо так, то чи завдані (спричинені) ОСОБА_4 душевні страждання (моральна шкода)?

3.Якщо ОСОБА_4 завдані страждання (моральна шкода), який орієнтовний розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?

Зобов`язати сторони за необхідності надати експертам документи, необхідні для проведення експертизи.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

В розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи №456/1761/24, провадження №2/456/731/24.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі: - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.11.2024

Головуючий суддя В. Л. Бучківська