Справа № 201/4971/24
Провадження № 2/201/2596/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська під головуванням судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення родинних відносин (а.с. 2 - 7).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 26).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія, зареєстрували шлюб 10 вересня 1960 року у виконавчому комітеті Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що 10 вересня 1960 року складено відповідний актовий запис №22. Її чоловік, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При зверненні позивачки до органу ПФУ 28 березня 2024 року щодо отримання одноразової грошової допомоги в разі смерті її чоловіка - ОСОБА_2 (заява знаходиться у відповідача), вказане питання виплати не було розглянуто по суті, оскільки за наданими нею документами, що підтверджують родинні стосунки, неможливо здійснювати ідентифікацію особи, а саме: в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не зазначено повну дату народження позивачки та її чоловіка. Наведене вбачається з повідомлення відповідача від 01 квітня 2024 року №0400-010508-8/63503.

Як видно зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року, в графах для зазначення дати народження чоловіка і дружини, дата народження ОСОБА_2 вказана як «минуло 21 р.», дата народження позивачки також вказана як «минуло 21 р.».

Вважає, що таке зазначення інформації щодо її дати народження та її чоловіка у свідоцтві про шлюб пов`язано з людським фактором при складанні документу - актового запису при реєстрації їх шлюбу в 1960 році.

Враховуючи вищезазначене, щоб довести та підтвердити, що вона, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебували у шлюбі до моменту його смерті, позивачка вимушена була звернулася до суду, оскільки іншим поза судовим шляхом встановити даний факт, що має юридичне значення для реалізації її прав на отримання одноразової грошової допомоги в разі смерті пенсіонера, не має можливості.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 вересня 1960 року по день своєї смерті був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Лукашова, Липовецького району Вінницької області.

Позивач у поданій до суду заяві просить справу розглядати без її участі, без фіксування судового процесу технічними засобами. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 7).

Представник позивача Громова О.В. (діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Данильченко Ю.В. 30 березня 2024 року, зареєстрованої в реєстрі за № 496 а.с. 45 48) надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, без фіксації судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Судовий збір просила не стягувати з відповідача на користь позивача (а.с. 44).

Представник відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 08.11.2021р. а.с. 38) подала до суду пояснення на заяву про встановлення родинних відносин, в якій, зокрема зазначила, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є тим органом, який наділений повноваженнями встановлення фактів, що мають юридичне значення. Просила під час розгляду справи по суті врахувати інформацію надану ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, розглянути позовну заяву за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 35 36, 40 42).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Лукашова Липовецького району Вінницької області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія, зареєстрували шлюб 10 вересня 1960 року у виконавчому комітеті Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що 10 вересня 1960 року складено відповідний актовий запис №22 (а.с. 14).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20 березня 2024 року (а.с. 15).

При зверненні позивачки до відповідача 28 березня 2024 року щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_2 , питання про призначення виплати не було розглянуто по суті, оскільки за наданими позивачкою документами, що підтверджують родинні стосунки, неможливо здійснювати ідентифікацію особи, а саме: в копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не зазначено повну дату народження позивачки та її чоловіка. Наведене слідуєя з повідомлення відповідача від 01 квітня 2024 року №0400-010508-8/63503 (а.с. 16).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року, в графах для зазначення дати народження чоловіка і дружини, дата народження ОСОБА_2 вказана як «минуло 21 р.», дата народження позивачки також вказана як «минуло 21 р.». Дата реєстрації шлюбу 10 вересня 1960 року (а.с. 14).

Факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ахалцихе, Грузія, за своє життя був чоловіком позивачки, підтверджується такими документами:

-свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_3 від 20 червня 2019 року, з якого вбачається її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 10);

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 19 вересня 2018 року Індустріальним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , уродженка с. Лукашова, Липовецького району Вінницької області та ОСОБА_2 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія зареєстрували шлюб 10 вересня 1960 року, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_6 », прізвище дружини « ОСОБА_6 » (а.с. 14);

-як вбачається з паспорта громадянки України ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25 червня 1998 року, на сторінці 10 є відмітка про сімейний стан, згідно якої 10 вересня 1960 року у Лукашівській с/р Липовецького району Вінницької області вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 8 9);

-як вбачається з паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26 червня 1998 року, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ахалцихе, Грузія, на сторінці 10 паспорта є відмітка про сімейний стан, згідно якої 10 вересня 1960 року у Лукашівській с/р Липовецького району Вінницької області останній зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 (а.с. 11 12);

-свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Ахалцихе, Груз.РСР (а.с. 13).

Крім того, враховуючи, що у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2018 року, дата народження чоловіка позивачки вказана як «минуло 21 р.» і дата народження позивачки також вказана як «минуло 21 р.», а також той факт, що шлюб вони уклали у 1960 році, чоловік та позивачка народились у 1939 році, можна зробити висновок про те, що дійсно під час реєстрації шлюбу позивачці з чоловіком було по 21 року.

ОСОБА_1 у поданому позові зазначила, що після реєстрації шлюбу 10 вересня 1960 року з ОСОБА_2 , вони не розривали шлюб та мешкали разом до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З інформації відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації ДАП та ДП Дніпровської міської ради від 09 квітня 2024 року №14/5-4254 вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 26 січня 1988 року по теперішній час (а.с. 17).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин, та виходить з того, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи видно, що встановлення факту родинних відносин позивачки з ОСОБА_2 необхідно їй для реалізації своїх прав на отримання одноразової грошової допомоги в разі смерті пенсіонера.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються в отриманні грошової допомоги після смерті чоловіка.

Наведені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 вересня 1960 року по день своєї смерті був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Лукашова, Липовецького району Вінницької області.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за можливе, на підставі заяви представника позивача, не стягувати судові витрати по справі, які полягали у сплаті судового збору, з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ахалцихе, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 вересня 1960 року по день своєї смерті був чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с. Лукашова, Липовецького району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 червня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова