УХВАЛА

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 520/20655/18

провадження № 61-12630ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина Валерія Олександровича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Тетяни Миколаївни, Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Т. М., Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина В. О. залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2021 року залишено без змін.

29 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Манушин В. О., через засоби поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення недоліків, зокрема, надання доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року.

09 жовтня 2024 року до Верховного Суду, на виконання вимог ухвали, надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина В. О., до якої додано докази отримання копії оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року - 04 жовтня 2024 року, про що свідчить запис у журналі вихідної кореспонденції Київського районного суду м. Одеси.

За змістом частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (частина третя статті 393 ЦПК України).

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, у тому випадку, коли таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене, зокрема, діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, які безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися з такою скаргою.

Враховуючи, що постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 16 травня 2024 року, повний текст складено 09 липня 2024 року та оприлюдена 12 липня 2024 року, останнім днем звернення із касаційною скаргою було 09 серпня 2024 року. Проте, з касаційною скаргою заявник звернувся до Верховного Суду 29 серпня 2024 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, представник ОСОБА_1 - адвокат Манушин В. О. зазначив про те, що після отримання ухвали Верховного Суду від 24 вересня 2024 року звернувся до суду із заявою про отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, яку отримав 04 жовтня 2024 року. Також заявником зазначено про те, що в матеріалах справи наявний лист про направлення копії постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року на електронну пошту ОСОБА_3 , проте на його електронну адресу не надходило копії оскаржуваної постанови апеляційного суду. З пояснень працівника суду йому стало відомо про те, що належним чином завірену копію постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року йому не було направлено.

Разом із тим, з наданих заявником доказів вбачається, що представнику ОСОБА_1 - адвокату Манушину В. О. судом апеляційної інстанції 12 липня 2024 року направлялась копія оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, документ доставлений до електронної скриньки - 12 липня 2024 року о 16:35:34.

Вказана адреса електронної пошти зазначена Манушиним В. О. і в касаційній скарзі, тому доводи про те, що копія оскаржуваної постанови апеляційного суду не була направлена та заявник її не отримував не підтверджена належними доказами. Додана до заяви фотокопія вхідної кореспонденції з персонального комп`ютера ОСОБА_3 , в якій відсутній лист 12 липня 2024 року від Одеського апеляційного суду не може бути прийнята судом, як належний доказ, оскільки заявник має доступ до власної пошти, що передбачає можливість видалення листа з поштової скриньки.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що надані заявником докази та доводи заяви про усунення недоліків не дають можливості встановити дату вручення та отримання Манушиним В. О. такого судового рішення.

Зокрема адвокат Манушин В. О., який є фахівцем у галузі права, надає суду суперечливі докази щодо отримання ним копії оскаржуваної постанови апеляційного суду та не зазначає, коли саме він ознайомився з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду ураховуючи, що згідно наданих доказів - 04 жовтня 2024 року заявником отримано повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у приміщенні суду, при цьому 29 серпня 2024 року ним подана касаційна скарга з обґрунтуванням порушення, в тому числі апеляційним судом, норм матеріального та процесуального права з цитуванням оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Ураховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - адвокат Манушин В. О. пропустив строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, докази на підтвердження поважності причини пропуску цього строку заявником не надано, відповідно, не встановлені підстави для його поновлення.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Отже, заявник не усунув недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року, не надав доказів на підтвердження дати отримання ним оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина Валерія Олександровича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Тетяни Миколаївни, Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров