УХВАЛА

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 303/6973/23

провадження № 61-13782ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І.,вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Азьомою Юрієм Миколайовичем, на постанову Закарпатського апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб: Мукачівської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист від втручання у приватне життя шляхом усунення перешкод,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Вказала, що проживає в будинку АДРЕСА_1 . Будинок складається з трьох квартир. Вона є співвласницею квартири АДРЕСА_2 належить відповідачці, а квартира АДРЕСА_3 - ОСОБА_5 . На фасадах квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , а також на стовпі напроти квартири АДРЕСА_5 без її згоди та без дозволу міської ради встановлені камери відеоспостереження з функцією запису звуку, які постійно фіксують спільне подвір`я, її будинок, що за своєю природою є втручання в її особисте життя. До того ж її чоловік є військовослужбовцем і його прибуття до квартири та час відбуття на службу також фіксується незаконно встановленими камерами. Яким чином можуть розпорядитися зібраною інформацією в результаті запису звуку та зображення не відомо. Зазначені дії відповідачки порушують правила добросусідства, право її власності та право на особисте життя.

Просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права користування, володіння, розпорядження нерухомим майном, зобов`язавши ОСОБА_1 демонтувати чотири відеокамери, три з яких встановлені на фасаді квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 і одна на стовпі біля будинку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Усунуто ОСОБА_2 втручання у приватне життя з боку ОСОБА_1 шляхом здійснення демонтажу камер під №№ 2, 3 марки TurboHD камера Hikvision DS-2CE76H0T-ITPFS (3.6 мм) купольна, що розміщені на фасаді квартири АДРЕСА_6 ; та камери під № 1 марки TurboHD камера Hikvision DS-2CE76H0T-ITPFS (3.6 мм) купольна, що розміщена на фасаді квартири АДРЕСА_7 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

09 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі

№ 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовчої практики.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про усунення перешкод у здійсненні права користування, володіння та розпорядження майном шляхом зобов`язання відповідачки демонтувати чотири відеокамери.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Справа № 303/6973/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду у справі № 303/6973/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко