Справа № 481/1308/24
Провадж.№ 2/481/376/2024
УХВАЛА

(про виправлення описки в судовому рішенні)

"25" листопада 2024 р. м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко-Дрига Н.О. розглянувши питання про виправлення описки в рішенні суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволено.

Визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В тридцять першому, сорок четвертому та сорок п`ятому абзацах мотивувальної частини рішення допущено описки, а саме в тридцять першому абзаці невірно зазначено прізвище та ініціали особи, після смерті якої відкрилась спадщина « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_3 »; сорок четвертий абзац необхідно викласти в новій редакції, оскільки в ньому зазначено «Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачі, звернувшись в серпні 2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропустили шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері, а отже позивачі мають право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).» замість вірного «Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачі, звернувшись в липні 2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропустили шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері, а отже позивачі мають право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).»; сорок п`ятий абзац необхідно викласти в новій редакції, оскільки в ньому зазначено «В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачі посилаються на те, що після поховання матері вони домовились, що хтось з них один звернеться до нотаріуса з питань спадкування, а підставою для його поновлення став знайдений заповіт в серпні 2023 р., з якого вони дізнались, що мати визначила кожному із них окреме майно.» замість вірного «В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачі посилаються на те, що після смерті мами - ОСОБА_3 вони не мали можливості у встановлений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вони, на момент смерті мами перебували (проживали) за кордоном разом з мамою (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Німечинні) та не могли своєчасно (по незалежних від них причин) отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та апостиль, що є підтвердженням факту смерті особи, а підставою для його поновлення стали отримані всі необхідні документи.»

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали цивільної справи №481/1308/24, суд приходить до висновку про виправлення допущених судом описок, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання.

Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Згідно ч. 5 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

З матеріалів справи вбачається, що при виготовленні рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року у справі №481/1308/24, було допущено описку, а саме тридцять першому, сорок четвертому та сорок п`ятому абзацах мотивувальної частини рішення допущено описки, а саме в тридцять першому абзаці невірно зазначено прізвище та ініціали особи, після смерті якої відкрилась спадщина « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_3 »; сорок четвертий абзац необхідно викласти в новій редакції, зазначивши, що позивачі, звернулись в липні 2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у сорок п`ятому абзаці необхідно зазначити, що позивачі на момент смерті мами перебували (проживали) за кордоном разом з мамою (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Німечинні) та не могли своєчасно отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та апостиль, що є підтвердженням факту смерті особи, а підставою для його поновлення стали отримані всі необхідні документи.»

Враховуючи, що в рішенні суду від 11 листопада 2024 року у цій справі допущено описки, суд вважає за необхідне внести відповідні виправлення до них.

Допущення вказаної описки підтверджується матеріалами справи.

Вище наведені описки призводить до утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, зазначені описки в розумінні вимог ст. 269 ЦПК України, повинні бути виправлені судом.

Керуючись ст.269 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Виправити описки, допущені в рішенні суду від 11 листопада 2024 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Викласти тридцять перший абзац мотивувальної частини рішення суду в наступній редакції:

«Як вбачається з витягів зі Спадкового реєстру, спадщину після смерті ОСОБА_3 спадкоємці за законом чи за заповітом не прийняли. Відповідні свідоцтва про право на спадщину не видавалися.»;

Викласти сорок четвертий абзац мотивувальної частини рішення суду в наступній редакції:

«Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивачі, звернувшись в липні 2024 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропустили шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері, а отже позивачі мають право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).»;

Викласти сорок п`ятий абзац мотивувальної частини рішення суду в наступній редакції:

«В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачі посилаються на те, що після смерті мами - ОСОБА_3 вони не мали можливості у встановлений законодавством строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вони, на момент смерті мами перебували (проживали) за кордоном разом з мамою (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Німечинні) та не могли своєчасно (по незалежних від нас причин) отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та апостиль, що є підтвердженням факту смерті особи, а підставою для його поновлення стали отримані всі необхідні документи.»

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА