Справа № 136/371/24
провадження № 2/136/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зміну розміру аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28.10.2008 по справі № 2-486/08 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 150 грн. щомісячно, протягом строку інвалідності.

У позові позивач зазначає, що з 1997 року вона перебувала на диспансерному обліку як особа, що має ІІІ групу інвалідності, а з 01.04.2012 їй встановлено ІІ групу інвалідності довічно, у зв`язку із загостренням захворювання, яке мало наслідком протиправних дій відповідача, що тягне за собою постійне медикаментозне лікування та вживання медичних препаратів. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує дохід у розмірі 20 000 грн. щомісячно, періодично отримує кошти як член духового оркестру, отож є фінансово спроможним, після ухвалення рішення суду про присудження аліментів одружився із ОСОБА_3 , відтак змінився і його сімейний стан, що свідчить про зміну матеріального достатку, оскільки ОСОБА_3 отримує пенсію.

Ураховуючи зазначене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів визначених за рішенням суду з твердої грошової суми на 1/6 частку від всіх його видів доходу.

У визначений судом строк відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вказуючи, що позивач отримує пенсію як інвалід II групи, яка відповідно до законодавства не може бути меншою прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, отже відсутня сукупність умов, що дають право на збільшення розміру аліментів, що констатовано рішенням Липовецького районного суду від 13.01.2022 (справа №136/1955/21), яким позивачці було відмовлено у зміні розміру аліментів з 150 грн. на 1000 грн., та узгоджується з позицією Вінницького апеляційного суду, постановою якого, від 13.04.2022 рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13.01.2021 справа №136/1955/21 залишено без змін. Також у збільшені розміру аліментів було відмовлено позивачеві рішеннями Липовецького районного суду від 22.08.2022 справа №136/735/22 та справа №136/1732/23 від 21.12.2023, які залишені без змін постановами Вінницького апеляційного суду від 02.11.2022 та 31.01.2024. Одним із аргументів позову позивачка вказує на погіршення її здоров`я від моменту призначення аліментів за судовим рішенням, вказуючи, що змінилась група інвалідності з III на ІІ, у зв`язку із чим вона потребує постійно медичного втручання та вживання лікарських засобів. Разом із цим, зі зміною групи, змінився розмір її пенсії, що вказує на покращення матеріального стану позивачки та з`явились нові пільги та гарантії, які мають особи з інвалідністю такої групи, у тому числі на отримання від держави субсидії, доступ до безоплатної правової допомоги та звільнення від сплати судового збору, чим позивачка, на його думку, зловживає. Не заслуговують на увагу суду доводи позивача щодо покращення майнового стану відповідача, у зв`язку зі зміну сімейного стану, оскільки його дружина отримує пенсію за віком, з 26.08.2021 була змушена покинути роботу, через хворобу, крім того в 2023 році, у результаті отриманої травми отримала інвалідність І групи, що посвідчується довідкою МСЕК, внаслідок чого витрачаються значні кошти на лікування та догляд за дружиною. Крім того, позивачем жодними належними доказами не доведено покращення майнового стану відповідача за рахунок отримання заробітної плати у більшому розмірі за основним місцем роботи, на що вказують документи видані роботодавцем, яким оцінку було надано і інших справах, предметом розгляду яких були вимоги про збільшення розміру аліментів. При цьому, йому, ОСОБА_2 було встановлено III групи інвалідності, у зв`язку із чим він також потребує лікування та додаткових витрат. Не доведено позивачем потреба у збільшенні розміру аліментів за для придбання ліків, оскільки наведені нею препарати еналаприл та кармазепін позивач отримує по програмі «Доступні ліки».

Позивач ОСОБА_1 у визначний судом строк подала до суду відповідь на відзив, у якому просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, аргументуючи обставинами вказаними в позовній заяві, вказуючи, що вони відповідачем у відзиві не спростовані належними та допустимими доказами.

Інших заяв по суті сторонами не було надано.

Ухвалою суду від 16.04.2024 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про отримання та розмір пенсії ОСОБА_2 , за період з січня 2023 року по березень 2024 року включно.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку.

Ухвалою суду від 30.04.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ураховуючи наведене, суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 15.05.2024 розгляд цивільної справи відкладено та зобов`язано сторін надати суду докази, що покладені в основу заяв по суті.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28.10.2008 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 150 гривень щомісячно, починаючи з 23.06.2008, протягом строку інвалідності.

Рішення суду набуло законної сили 10.11.2008 та за заявою стягувача ОСОБА_1 звернуто до виконання за яким проводяться стягнення із боржника ОСОБА_2 .

Згідно з Актом огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 827794, ОСОБА_2 було встановлено ІІІ група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново.

У подальшому, з 01.04.2012, ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безстроково, відповідно до Акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 293149 від 19.04.2012.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 50 від 17.06.1997.

16.11.2009 відповідач ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_3 , на що вказує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 16.11.2009 виконавчим комітетом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 9.

Вказані обставини визнавались сторонами спору, про що зазначено у заявах по суті, а також зазначені обставини були встановлені рішеннями Липовецького районного суду Вінницької області у справах №136/1732/23, №136/735/22, №136/1955/21, які були предметом перегляду Вінницьким апеляційним судом, отож, в силу приписів ст..82 ЦПК України, вони доказуванню не підлягають.

22.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 було відмовлено у відкритті провадження у справі з підставі, передбачених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

За наслідками перегляду вказаного судового рішення Вінницьким апеляційним судом постановою від 03.04.2024 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, з тих мотивів, що у даній справі № 136/371/24 предметом спору є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/6 частку від усіх доходів відповідача.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги, суд керується ст..80 СК України, якою унормовано, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Зі змісту вказаної норми слідує, що законодавцем визначено два способи стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Безумовно, що право вибору варіанту стягнення аліментів Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів це право, яке не може бути обмежено. Тоді як суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, у разі відсутності між сторонами компромісу з цього приводу, у відповідності до засад справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України) може визначити лише розмір аліментів. Причому розмір утримання має визначатися з урахуванням доводів позивача про його матеріальний стан, його дійсну потребу в утриманні та спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу (ст..75 СК України). Суд має враховувати позицію відповідача у справі та його матеріальне положення. При вирішенні спору суд має піддівати правовій оцінці як доходи відповідача, так і самого позивача, та не допускати ситуації, при якій відповідачу у разі стягнення з нього аліментів не бути забезпечено прожиткового мінімуму.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, утім не пов`язує їх зі способом присудження.

Усталена судова практика сповідує, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

При цьому, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей Сімейного кодексу України, які регулюють відповідні правовідносини.

Вирішуючи позовні вимоги в контексті приведених правових норм та наданих сторонами доказів, судом встановлено, що відповідно до довідки за №19 від 14.02.2024 (а.с. 9), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлена ІІІ групу інвалідності з 1997 року, а у 2012 році встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново.

У період 2018, 2022, 2023 років та у період 2024 року, ОСОБА_1 проходила медичні лікування, пов`язані із ними дослідження, нею придбавались медичні препарати, ліки, в підтвердження чому позивачем надано до справи відповідні Протоколи дослідження, ультразвукове дослідження, рецепти лікаря, фіскальні чеки, платіжні документи (а.с.10-17, 75).

31.03.2003 було складено Індивідуальна програма реабілітації інваліда за №562 стосовно інваліда ОСОБА_1 (а.с.18), відповідно до якої встановлено певні види обмеження до виконання індивідуальної програми реабілітації інвалідом.

Відповідно до довідки серії 10 ААБ №293149 (а.с.19), підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 01.04.2012, загальне захворювання безстроково.

На виконання вимог ухвали суду від 16.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано довідку про отримання та розмір пенсії відповідача ОСОБА_2 , за період з січня 2023 року по березень 2024 року, відповідно до якої сукупний дохід становить 103 268,70 грн., середній дохід становить 6 884,58 грн. (103 268,70 грн. : 15 кількість місяців).

На виконання вимог ухвали суду від 15.05.2024 відповідачем ОСОБА_2 до суду надано постанови Вінницького апеляційного суду від 31.01.2024 у справі №136/1732/23 (провадження 22-ц/801/401/2024); у справі №136/735/22 (провадження №22-ц/801/1818/2022); у справі №136/1955/21 (провадження №22-ц/801/672/2022), якими вирішувалось вимоги ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів визначених за судовим рішенням у твердій грошовій сумі, за наслідками розгляду яких судами першої інстанції було відмовлено в задоволенні позовів та такі рішення були предметом перегляду, які апеляційною інстанцією залишено без змін.

Із позову та відповіді на відзив позивачем підтверджено факт отримання нею пенсії по інвалідності та обставини щодо отримання субсидії включно до 15.04.2024.

Тоді як розмір отриманої пенсії за місяць позивача у березні 2021 року склав 2200,00 грн., у травні 2023 року 2760,00 грн., про що зазначено у рішеннях у справах №136/1732/23, №136/1955/21.

Зі змісту відзиву відповідачем ОСОБА_2 визнаються обставини щодо його офіційного працевлаштування на посаду вчителя Комунального закладу «Староприлуцька спеціальна школа» Вінницької обласної ради, отримання заробітної плати та пенсії.

Обставини щодо працевлаштування відповідача, отримання заробітної плати від Комунального закладу «Староприлуцька спеціальна школа» Вінницької обласної ради відповідачем ОСОБА_2 та отримання пенсійних виплат від Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області були встановлені рішеннями у справі №136/1732/23, №136/1955/21, у яких констатовано отримання доходу за 6 місяців у період з квітня 2023 року по вересень 2023 року на посаді вчителя музики та йому нараховано заробітну плату за місцем робочим у сумі 111337,43 грн, з яких відраховано 23486,85 грн, та фактично отримано у сумі 87850,58 грн., що в середньому становить 14641,66 грн. Тоді як з січня 2021 по грудень 2021 року ОСОБА_2 отримав 221227,68 грн., що в середньому на місяць становить18435,64 грн.

Згідно з довідкою виданою Комунальним закладом «Староприлуцької спеціальної школи» Вінницької обласної ради від 17.05.2024 за №50, ОСОБА_3 дійсно працювала в Староприлуцькій допоміжній школі-інтернат Липовецького району з 05.09.1980 по 26.08.2021 та звільнена, у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Відповідно до довідки до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААГ №356301, ОСОБА_3 встановлено І групу інвалідності, безтерміново, вона потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з довідкою до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААБ №827794, підтверджено, що ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності, безтерміново. Протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

Відповідно до рецептів лікаря, фіскальних чеків та платіжних документів за період 2021, 2022, 2024 років витрачались кошти на придбання медикаментів пацієнт ОСОБА_3 .

Суд враховує, що сторони на виконання вимог ухвали суду від 15.05.2024 не надали суду інших доказів на підтвердження обставин погіршення (покращення) їх матеріального стану, тобто наявність у їх власності нерухомого (рухомого) майна, несення витрат по його утриманню чи інших витрат, у тому числі на сплату комунальних платежів, тощо.

Згідно із статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено що у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 3028 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що сукупний дохід позивача у справі становить пенсія по інвалідності, яка витрачається як на придбання ліків так і з урахуванням періоду року на сплату комунальних платежів і відповідно поточних основоположних життєвих потреб.

Тоді як дохід відповідача складає пенсія по інвалідності та заробітна плата за місцем роботи, у той же час ним несуться витрати на медикаменти, сплату комунальних платежів і відповідно поточних основоположних життєвих потреб.

Доказів одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, сторонами суду не надано, як і не надано інших доказів на підтвердження покращення (погіршення) їх матеріального чи сімейного стану на виконання вимог ухвали суду від 15.05.2024, окрім тих які судом надано оцінку.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, виключне право одержувача аліментів на зміну способу присуджених до стягнення аліментів, які було визначено за рішенням суду від 28.10.2008, часу, який сплинув з моменту ухвалення рішення, мінливість життєвих обставин, суд дійшов висновку, що спосіб стягнення аліментів визначених за судовим рішенням із відповідача на користь позивача на її утримання слід змінити, визначивши у частці в розмірі 1/8 його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням у даній справі законної сили впродовж строку інвалідності позивача, який встановлений безтерміново.

Суд вважає, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення належного рівня життя позивача, з урахуванням отримуваного нею доходу та пільг, а також відповідатиме фінансовим спроможностям відповідача, не поставить його у більш скрутне становище з урахуванням встановлених судом вище обставин, а визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку (доходу) відповідача буде відповідатиме мінливості життєвих обставин, оскільки залежатиме у подальшому від отримуваного відповідачем доходу.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до Глави 8 ЦПК України, а так як при пред`явленні прозову позивач була звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, позов задоволено частково, відповідач не звільнений від його сплати в силу приписів ст..5 Закону України «Про судовий збір», отож такі витрати слід стягнути із відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, решту компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.79, 80 СК України, ст. 259, 263, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) про зміну способу стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28.10.2008 у цивільній справі № 2-486/08, яким було присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн., - на 1/8 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з часу набрання даним судовим рішенням законної сили і до закінчення строку інвалідності ОСОБА_1 .

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 066,00 грн., решту 145,00 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН