Номер провадження 2/756/5447/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 , за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд розірвати шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 серпня 1986 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3940.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 жовтня 2024 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України. Ці вимоги застосовуються також до заяв про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 грн.

Згідно пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В свою чергу позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду судовий збір відповідно до поданих ним позовних вимог сплачений не був.

Посилання позивача на положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставними, оскільки зазначена норма закона не застосовується до вказаних правовідносин, а стосується лише спорів пов`язаних з порушенням прав учасників бойових дій.

Аналогічною є правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду № 567/79/23 від 11 вересня 2024 року та постанові Великої Палати Верховного Суду № 9901/311/19 від 09 жовтня 2019 року, а тому, зважаючи на положенням ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує зазначені висновки щодо застосування відповідних норм права.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за заявлені вимоги, з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подання документів через систему «Електронний суд», в розмірі 968,96 грн.

Поряд з цим, відповідно до приписів ч. 7 ст. 43 ЦПК у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Системний аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що норма ч. 7 ст. 43 ЦПК України застосовується, зокрема у випадку подання особою заяви про забезпечення позову в електронній формі.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Пунктом одинадцять Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Тобто до інших видів листів, крім листів з оголошеною цінністю опис вкладення не передбачений.

Аналізуючи наведені норми, Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 820/1186/17 зробив висновок, що Кабінет Міністрів України визначив в окремі категорії поштових відправлень, рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю.

Отже, виходячи зі змісту ч. 7 ст. 43 ЦПК України, належним виконанням стороною справи указаної норми Кодексу, є надсилання нею саме поштою листом з описом вкладення (листом з оголошеною цінністю) іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

В порушення зазначених вимог позивачем подані до суду документи належним чином не підписанні.

Отже, на виконання вимог судді позивачу слід вирішити питання зі сплати судового збору, надати докази надсилання листом з описом вкладення іншому учаснику справи копій поданих до суду документів та належним чином засвідчити документи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їхусунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу- залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шролик І.С.