Провадження № 6/761/1010/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі

представника заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №761/21397/13-ц виданого 12.01.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2023 року до суду надійшла вказана заява через систему Електронний суд.

В заяві заявник просить: замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа №761/21397/13-ц виданого Шевченківським районним судом м. Києва 12.01.2015 року, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича на його правонаступника ОСОБА_2 .

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 11.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року у сумі 99 515 доларів 89 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 182 006,35 грн., заборгованість по процентах у сумі 12 291 доларів 26 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 145 990,23 грн., пеню у розмірі 80 000,00 грн. та судові витрати у сумі 3 654,00 грн.

При цьому, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року скасовано в частині визначення розміру пені та постановлено нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пеню у розмірі 500 000,00 грн., а в іншій частині рішення залишено без змін.

На підставі зазначених рішень, було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича, виконавче провадження НОМЕР_1.

01.08.2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» було укладено договір факторингу №б/н, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас», а ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року.

01.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги №б/н, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» відступило ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 набув право вимоги заборгованості за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року, а тому оскільки до заявника перейшло право вимоги, у відповідності до положень ст. 442 ЦПК України, має бути замінено сторону виконавчого провадження.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала дану заяву та просила задовольнити її.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, до суду пояснення чи заперечення на заяву не надійшли.

Тому суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність сторін, оскільки згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року у сумі 99 515 доларів 89 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 1 182 006,35 грн., заборгованість по процентах у сумі 12 291 доларів 26 центів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить - 145 990,23 грн., пеню у розмірі 80 000,00 грн. та судові витрати у сумі 3 654,00 грн.

При цьому, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2014 року скасовано в частині визначення розміру пені та постановлено нове, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пеню у розмірі 500 000,00 грн., а в іншій частині рішення залишено без змін.

На підставі зазначених рішень, було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича, виконавче провадження НОМЕР_1.

01.08.2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» було укладено договір факторингу №б/н, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас», а ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року.

01.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги №б/н, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Айквітас» відступило ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 набув право вимоги заборгованості за кредитним договором №ML-006/1699/2007 від 30.10.2007 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Вказане викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 та від 8 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20.

Таким чином, як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №761/21397/13-ц виданого 12.01.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №761/21397/13-ц виданого 12.01.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2024 року.

Суддя: Н.Г. Притула