Справа № 761/9961/24
Провадження № 2-ві/761/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Анохін А.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Волошина В.О. від участі у розгляді цивільної справи №761/9961/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про стягнення інфляційних збитків, трьох відсотків річних, моральної шкоди-,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про стягнення інфляційних збитків, трьох відсотків річних, моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2024 визначено головуючого - суддю Волошина В.О.

Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження по справі та справу призначено в порядку загального позовного провадження.

27 червня 2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Волошину В.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.07.2024 заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі - судді Волошина В.О. визнано необґрунтованою та передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ для визначення судді для її розгляду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2024 року заява позивача про відвід судді Волошина В.О. передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Як на підставу для відводу головуючого судді Волошина В.О. позивач посилається на те, що головуючий не перевірив наявність в матеріалах справи документального підтвердження направлення стороною відповідача на адресу позивача відзиву; постановив протокольну ухвалу про залучення третьої особи до участі у справі, яка, на думку позивача, ухвалена без дотримання вимог ч. 5 ст. 53 ЦПК України; направив відзив сторонній юридичній особі, яка немає жодного відношення до цієї справи. Вказані обставини викликають сумнів щодо неупередженості судді Волошина В.О.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В судове засідання заявник та суддя Волошин В.О. не з`явилися, про час та дату розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді, а також матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Зазначені в заяві про відвід підстави для відводу судді фактично зводяться щодо незгоди з процесуальним рішенням судді, що, у відповідності до ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Таким чином, на переконання суду, заява про відвід не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, а в ній викладені припущення щодо упередженості головуючого по справі. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями судді під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, вважаю, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Волошина В.О. при розгляді вищевказаної справи, у зв`язку з чим заява позивача про відвід судді Волошина В.О. не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Волошина В.О. від участі у розгляді цивільної справи №761/9961/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про стягнення інфляційних збитків, трьох відсотків річних, моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій АНОХІН