Справа № 362/4673/24
Провадження № 2/362/2366/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шумило Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про встановлення факту проживання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із заявою в обґрунтування вимог якої зазначив, що з 1988 року він проживав разом із ОСОБА_2 разом однією сім`єю до дня смерті останньої.

Після смерті ОСОБА_2 він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено через відсутність між ними родинних відносин.

Посилаючись на відповідні положення цивільного законодавства, позивач просить встановити факт їх постійного проживання з 25 березня 2003 року по 25 жовтня 2023 року (а.с. 1 3).

Позивач і його представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили їх задовольнити з підстав, що викладені у заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 34 35).

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року, яку відображено в журналі судового засідання, на підставі статті 53 ЦПК України, ОСОБА_3 залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 68 71).

Оскільки зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 знаходиться на тимчасово окупованій території України, вона була повідомлена про місце, день і час розгляду справи в порядку частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (а.с. 66, 73, 74).

Третя особа, яка була належним чином повідомлена про місце, день і час розгляду справи в порядку частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, в судове засідання не прибула і не повідомила суду про причини свого неприбуття.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що з 2017 року він проживає за усним наймом (орендує кімнату) в домоволодінні разом із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Повідомив, що за усіма ознаками особистих відносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , він сприймав їх як подружжя та як чоловіка і дружину, оскільки вони називали один одного на ім`я, зверталися один до одного із любов`ю і повагою, разом здійснювали покупки, разом ходили на базар, разом вели спільний побут, разом мали спільний бюджет, разом проживали в одній житловій кімнаті.

При цьому, свідок зазначив, що йому не було відомо про те, чи укладено між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шлюб, але він розумів, що вони є сім`єю та чоловіком і жінкою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомила суду, що вона є другом ОСОБА_4 та йому відомо про те, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 в будинку родини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 які вели спільний побут.

Вислухавши вступне слово позивача і його представника та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 листопада 2023 року (а.с. 9).

За життя ОСОБА_2 склала два заповіти:

- 28 лютого 2018 року на користь ОСОБА_1 і

- 06 листопада 2020 року на користь ОСОБА_3 (а.с. 52, 57).

Частини друга і третя статті 1254 ЦК України передбачають, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт; заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Отже, заповіт від 06 листопада 2020 року на користь ОСОБА_3 як заповіт який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт від 28 лютого 2018 року на користь ОСОБА_1 ..

Натомість, як вбачається із наданих суду та досліджених в судовому засіданні під час розгляду справи копій матеріалів спадкової справи № 77/2024, ОСОБА_3 не зверталась до нотаріуса як спадкоємець ОСОБА_2 за заповітом (а.с. 41 62).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 , однак постановою державного нотаріуса Васильківської міської державної нотаріальної контори Хоменка С.А. від 28 червня 2024 року № 680/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , оскільки ним не доведено факт проживання із померлою однією сім`єю більше п`яти років (а.с. 19).

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступне.

Із змісту копії паспорту позивача, копії будинкової книги за адресою реєстрації спадкодавця та довідки № 1358 від 08.05.2024 року відділу з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Васильківської міської ради вбачається, що позивач дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 15 18, 50).

При цьому, за показаннями допитаних в судовому засіданні під час розгляду справи свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , судом встановлено, що позивач проживав за вказаною адресою разом із ОСОБА_2 однією сім`єю.

У зв`язку із цим, на підставі наведених фактичних обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач станом на день смерті ОСОБА_2 , дійсно проживав разом із нею однією сім`єю.

Отже, факт проживання позивача разом із спадкодавцем однією сім`єю станом на дату відкриття спадщини, достовірно підтверджено дослідженими під час розгляду справи в судовому засіданні письмовими доказами по справі та поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, які пояснили суду існування вказаного юридичного факту.

Проте, позовні вимоги про встановлення факту їх постійного проживання з 25 березня 2003 року до 2017 року, задоволенню не підлягають оскільки факт проживання позивача за вказаною адресою разом із ОСОБА_2 однією сім`єю достовірно відомий свідкам лише з 2017 року.

Разом з цим, суд не приймає до уваги зміст доданих до позову фотокарток, оскільки суду не відомо які саме особи на них зображені та відсутні об`єктивні відомості стосовно дати виконання цих фотокарток, позаяк невідомо ким, за яких обставин і у який час виконані написи і закреслення на зворотніх сторонах даних фотографій (а.с. 6, 6, 7, 8).

Тобто, достовірно підтверджено лише факт проживання позивача разом із спадкодавцем у період часу з 2017 року станом на дату відкриття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання позивача разом із ОСОБА_2 з 2017 року по день смерті останньої.

У суду відсутні підстави сумніватися у достовірності та правдивості доводів позивача, показань свідків та змісту досліджених під час розгляду справи письмових доказів.

За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в частині щодо встановленого судом періоду спільного проживання позивача із його спадкодавцем.

На підставі викладеного, керуючись главою 86 книги шостої ЦК України, статей 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Встановити факт проживання в період часу з 2017 року по 25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 17 жовтня 2024 року.