Справа №: 343/1493/24
Провадження №: 2/343/518/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, звернувшись в Долинський районний суд Івано-Франківської області просить:

розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 жовтня 2000 року виконкомом Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, актовий запис № 7;

сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з батьком. .

Свої вимоги мотивує тим, що 16.10.2000 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому, що в них різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Подружні відносини між ними припинилися вересень-жовтень 2023 року. Спору про спільне майно не має. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 цивільна справа № 343/1493/24 про розірвання передана на розгляд судді Керніцькому І.І. (а.с.14).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/1493/24, призначено підготовче судове засідання (а.с.15).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.20).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Свинтицький І.К. в судове засідання не прибули. Від адвоката надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 16 жовтня 2000 року був укладений шлюб зареєстрований виконкомом Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, актовий запис № 7. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

У сторін за час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, про що не заперечив відповідач.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Вирішуючи вимогу позивачки про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Оскільки, на момент розгляду справи, син подружжя, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг чотирнадцяти років, він вправі визначати місце свого проживання самостійно.

А тому в частині позовних вимог щодо залишення неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час розгляду справи досяг 14-річного віку, на проживання з відповідачем, слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст.104, 105, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволити частково .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 жовтня 2000 року виконкомом Слобідсько-Болехівської сільської ради Долинського району, актовий запис № 7, - розірвати.

В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса: с.Липа, Калуського району, Івано-Франківської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: с.Липа, Калуського району, Івано-Франківської області.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький