Справа № 522/7661/24
Провадження №2/522/4879/24 Р І Ш Е Н Н Я
16 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення коштів на користь спадкоємця,
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження (а.с. 69 70).
Ухвалою суду від 03 липня 2024 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 81).
У судовому засіданні 21.08.2024 позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Крайнюков М.М.позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В подальшому у судове засідання не з`явилися, від представника позивачка адвоката Крайнюкова М.М. до суду надійшла заява, в якій просив розглянути справу за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі представника Головного управління.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 16 жовтня 2024 року.
Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду 12 жовтня 2020 року у справі № 420/7861/20, яке набрало законної сили 12.11.2020, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 .
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_2 з 79% до 70% сум грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_2 в розмірі 79% від суми грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 року з урахуванням проведених раніше виплат.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_2 у 2018 році лише 50%, у 2019 лише 75% суми підвищення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_2 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 05.03.2019 року з урахуванням проведених раніше виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 17 грудня 2020 року у справі № 420/11352/20, яке набрало законної сили 18.01.2021, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням розміру окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 06.08.2020 р. №3.1/7860/Явт, виданої Південним міжрегіональним управлінням з питань кримінальних покарань Міністерства юстиції України, починаючи з 05.03.2019 року з урахуванням проведених раніше виплат.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840(вісімсот сорок) ,80 грн (а.с. 105 114).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі № 420/8609/21, яке набрало законної сили 02.08.2021, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку 13.04.2021 року пенсії ОСОБА_2 з 05 березня 2019 року з урахуванням основного розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення і з обмеженням пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 з 05.03.2019 року пенсії із врахуванням основного розміру пенсії 79% відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність), з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, місто Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок (а.с. 115 123).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 14601, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , яке видано 01.11.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 95).

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 від 05.01.2022, 14 січня 2006 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 90).

Як слідує з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67440009 від 23.11.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шатіловою О.В. 23.11.2021 було заведено спадкову справу № 17/2021 (спадкодавець ОСОБА_2 ) (а.с. 127).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видано 16.01.2024 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шатіловою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 46 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: виплат нарахованих доплат пенсії належних до виплат померлому ОСОБА_2 за рішенням суду по справі № 420/7861/20 за період з 01.01.2018 по 30.11.2020 в сумі 41901,84 грн, по справі № 420/11352/20 за період з 05.03.2019 по 30.04.2021 в сумі 122246,81 грн та по справі № 420/8609/21 за період з 05.03.2019 по 31.08.2021 в сумі 702360,02 грн, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.11.2023 за № 1500-0505-8/161140 (а.с.128).

04 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління пенсійного фонду в Одеській області з заявою щодо виплати їй нарахованих доплат пенсій її покійного чоловіка ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2024 року (а.с. 131).

Листом Головного управління пенсійного фонду в Одеській області від 21.03.2024 № 9118-7602/Н-02/8-1500/24 на адресу ОСОБА_5 повідомлено, що на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.20202 по справі № 420/7861/20, від 17.12.2020 по справі № 420/11352/20 та від 30.06.2021 по справі № 420/8609/21 ОСОБА_2 проведено порахунок пенсії. Відповідно до розрахунку на доплату пенсії ОСОБА_2 нарахована сума на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду по справам № 420/7861/20, № 420/11352/20 та № 420/8609/21. Також зазначено, що ОСОБА_1 не є стягувачем по справам № 420/7861/20, № 420/11352/20 та № 420/8609/21, тому для виплат недотриманої доплати пенсії за зазначеними рішеннями суду правові підстави відсутні. У разі незгоди із зазначеним рішенням воно може бути оскаржене до Пенсійного фонду України або в судовому порядку (а.с. 132).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України з урахуванням принципу розумності свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Враховуючи те, що рішеннями у справах № 420/7861/20, 420/11352/20 № 420/8609/21, які ухвалені та набрали законної сили за життя спадкодавця ОСОБА_2 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести йому перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки як спадкоємця за законом на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

У даній справі ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , а тому вона успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 позивачка не зверталась за виплатою цих сум безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та їй такі суми не виплачено, тому вони увійшли до складу спадщини.

Невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18.

Доводи відповідача про те, що спадкоємець ОСОБА_1 право на отримання доплати матиме у разі заміни сторони виконавчого провадження у відповідних справах, не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не впливає на вирішення спору у даній справі, який виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно перерахунку за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду у справах № 420/7861/20, №420/11352/20 та №420/8609/21 у загальному розмірі 866508,67 (вісімсот шістдесят шість тисяч п`ятсот вісім грн 67 коп.) гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 8665,09 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення коштів на користь спадкоємця, задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно перерахунку за рішеннями Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/7861/20 за період з 01.01.2018 по 30.11.2020 у сумі 41901,84 (сорок одна тисяча дев`ятсот одна грн 84 коп.) гривень, у справі 420/11352/20 за період з 05.03.2019 по 03.04.2021 у сумі 122246,81 (сто двадцять дві тисячі двісті сорок шість грн 81 коп.) гривень та у справі № 420/8609/21 за період з 05.03.2019 по 31.08.2021 у сумі 702360,02 (сімсот дві тисячі триста шістдесят грн 02 коп.) гривень, на загальну суму в розмірі 866508,67 (вісімсот шістдесят шість тисяч п`ятсот вісім грн 67 коп.) гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 8665,09 (вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять грн 09 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН