Справа № 229/4078/24
Провадження № 2/229/1521/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року Дружківський міський суд Донецької області

У складі судді Хомченко Л.І.

За участю позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2 .

Представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ "Державний ощадний банк України" про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те ,що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення від 10.06.1994р. та ВПО згідно до довідки від 14.03.2017р. №.

Як отримувач пенсії позивач має відкриті рахунки в АТ «Ощадбанк» (відповідач по справі, далі Банк), на один з яких, зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області перераховує відповідні грошові кошти (пенсію).

У липні місяці 2023р. позивач стикнувся з неможливістю користуватися коштами на своїх рахунках, зокрема проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користуванням особовим кабінетом в системі Ощад 24/7 (веб-банкінг «Ощад 24/7»).

Жодного попередження про встановлення обмежень Банком позивачу не було повідомлено.

Для з`ясування причин обмеження позивач особисто звернувся в службу підтримки Ощадбанку. При спілкуванні співробітники служби підтримки підтвердили встановлення обмежень, але відмовилися пояснити будь-які підстави для їх встановлення. Для зняття обмежень по рахунку йому запропонували особисто звернутися до відділення Ощадбанку.

27.05.2024р. позивач, як споживач банківських послуг, подав скаргу, підписану ЕЦП, на електронну пошту позивача і вказав наступне.

Звертаю увагу, що коштами на рахунку він регулярно користувався, зокрема переводив на інший рахунок, розраховувався в Інтернеті. Остання проведена мною операція була здійснена - 15.06.2023 в сумі 23 800,00 грн.

У зв`язку з тим, що я на даний момент перебуваю на тимчасово окупованій території України, я позбавлений можливості звернутись до відділення Ощадбанку. Мій банківський рахунок є єдиним способом одержання коштів, а дані виплати - джереломдля існування.

Таким чином, встановлені ліміти повністю обмежують позивача в можливості отримувати та витрачати кошти на власному банківському рахунку та ставлять мене в загрозливе становище, оскільки інших джерел доходу я не маю. Також ним були проведені наступні дії, зокрема мною було подане звернення через правозахисну організацію Донбас SOS на проходження відеоконференції. Назначена дата йому була 22.04.2024р. Ним була пройдена фізична ідентифікація як клієнта вашого банку, були задані питання, а саме мої особисті дані, дані моєї платіжної картки, останні успішні та неуспішні операції за моєю карткою. Також ним під час відеоконференції було надано оригінал паспорту. Після проходження відеоконференції йому була надана інформація, що мені треба очікувати повідомлення про зняття лімітів з рахунку. Потім мені надійшло повідомлення від АТ «Ощадбанк» про те, що за результатами розгляду Вашого звернення, обмеження з Вашого рахунку не знято.Також повідомляє, що його довіреною особою було подано документи на вчинення дій за моїм рахунком, а саме зняття обмежень з рахунку. Після надання документів співробітникам банку у м. Покровську Донецької області було повідомлено, що треба пройти відео зв`язок йому як клієнту банку з комісією представників банку для підтвердження його як особи та підтвердження повноважень довіреності (ще попросили написати заяву та надіслати на електрону пошту, заява додається).Під час проведення відеоконференції співробітники АТ «Ощадбанк» задавали йому різного роду запитання, а саме під час відеодзвінку через засоби телеграм (з мого фінансового телефону) показував паспорт громадянина України, задавали питання стосовно мого проживання/перебування на даний час, чи підтверджую я повноваження довіреної особи, на які саме дії, де надавалась довіреність тощо.

Після проходження відеоконференції прийшла відповідь від банку його довіреній особі, що довіреність перевірена, погоджена керівництвом АТ «Ощадбанк» та складом комісії яка проводила відеодзвінок і що довірена особа може звертатись до відділення банку для зняття обмежень/блокувань. Після наданих документів та заяв довіреною особою співробітниками банку було відправлено запис на зняття обмежень/ блокувань. Потім було повідомлено його представнику/довіреній особі що обмеження/ блокування не були зняті, було відмовлено у задоволені вирішення його питання. На його особисту думку, АТ «Ощадбанк» перешкоджає в отриманні його законних коштів, то підтверджує повноваження довіреної особи та можливість зняття обмежень/лімітів то надає відмову в задоволені даного питання.

Хоча крім цього він ще проходив відеоконференцію через сайт АТ «Ощадбанк» з працівниками головного управління АТ «Ощадбанк» та надавав згоду на обробку персональних даних. Вважає, що зазначена проблема з доступом до власного рахунку порушує його права як громадянина України. Жодних протиправних дій при використанні банківського рахунку він не вчиняв.На підставі наведеного позивач просив відповідача : Прийняти від нього заяву, розглянути її та надати відповідь у встановлений законодавством строк. Надати інформацію, чи встановлювалися банком обмеження на користування моїм банківським рахунком та в чому полягає суть такого обмеження.

Надати інформацію про причини встановлення таких обмежень (підозрілі операції, відсутність операцій тощо).Зняти обмеження на користування його банківським рахунком та забезпечити доступ до нього. На вказану скаргу відповідач надав наступну відповідь за № 11/5-16/4645/2024/с від 05.06.2024.: ,,Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) уважно розглянуто Вашу скаргу від 27.05.2024, яка надійшла на адресу Банку та повідомляємо наступне. Договірні правовідносини між клієнтами та АТ «Ощадбанк» в частині відкриття карткового рахунку та випуску платіжної картки встановлюються на підставі договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), який оприлюднений для ознайомлення на сайті www.oschadbank.ua та є оголошеною банком в порядку, передбаченого ст. 641 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), публічною пропозицією на укладення зазначеного ДКБО (як договору приєднання згідно зі ст. 634 ЦК України).Відповідно до п. 9.14 Розділу «VІІІ. ЗАПЕВНЕННЯ ТА ГАРАНТІЇ» Загальної час ДКБО, банк має право відмовляти Клієнту у підтриманні ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції чи відмовити Клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин), що здійснюються на підставі Договору (наданні Послуг), або зупиняти такі фінансові операції (надання Послуг), якщо така відмова/зупинення обґрунтоване здійсненням Банком заходів, реалізації повноважень, виконанням обов`язків, встановлених Законодавством з питань протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та валютним Законодавством .В такому випадку Банк не є таким, що порушив Договір, не несе відповідальності за відмову/зупинення фінансових операцій (надання Послуг) та за збитки, спричинені такою відмовою зупиненням.Інформуємо, що за результатами проведеної відео ідентифікації зняти встановлені обмеження банк вбачає за можливе за Вашим зверненням в установу банку для проходження фізичної ідентифікації.,,

Аналогічну відповідь від 13.03.2024р. №11/5-18/32681/2024 було також надано Банком на адвокатський запит, що поданий адвокатом Казанцевим С. в інтересах позивача.Також у зв`язку з цим позивачу було обмежено доступ до користування веб- бакінгом «Ощад 24/7», що обмежує позивача і користування своїм майном (грошовими коштами).Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом.На підставі наведеного та керуючись ч. 4 ст. 44 Конституції України, ст.ст. 634, 641, 1074 ЦК України, п.1 частини 2 статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», просив:

1.Зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

2.Відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ

«ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

3.Відновити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7».

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги ,надав пояснення аналогічно викладеним у позові , просив позов задовольнити , пояснив що відносно нього ніким не здійснюються шахрайські дії щодо розпорядження його грошовими коштами , він за власним бажанням видав довіреність і цілком довіряє довіреній особі.

Представник позивача просив позов задовольнити ,надав пояснення аналогічно викладеним в у позовній заяві .

Представник відповідача позов не визнала пояснила ,що позивачу слід прибути до відділення банку для розблокування рахунків так - як відносно нього вчиняються шахрайські дії ,що підтверджується листом ГУНПв Донецької області від2.04.2024 та доданою до нього постановою про тимчасовий доступ до речей і документів , просила відмовити у позові .

Заслухав пояснення сторін суд встановив наступні обставини .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення від 10.06.1994р. та ВПО згідно до довідки від 14.03.2017р. №.

Як отримувач пенсії позивач має відкриті рахунки в АТ «Ощадбанк» (відповідач по справі, далі Банк), на один з яких, зокрема, ГУ ПФУ в Донецькій області перераховує відповідні грошові кошти (пенсію).

У липні місяці 2023р. позивач стикнувся з неможливістю користуватися коштами на своїх рахунках, зокрема проводити видаткові операції через встановлення лімітів та користуванням особовим кабінетом в системі Ощад 24/7 (веб-банкінг «Ощад 24/7»).

22.04.2024р. позивачем була пройдена фізична ідентифікація як клієнта банку,

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні від 22 червня 2022 року № 6- р(ІІ)/2022, приписи статті 41 Конституції України щодо права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, щодо заборони протиправного позбавлення права власності узгоджені з приписами статті 1 Першого протоколу до Конвенції (абзац другий пункту 5 мотивувальної частини.

Конституційний Суд України сформулював юридичні позиції, згідно з якими,,держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України" (друге речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001); ,,Конституція України закріпила принцип відповідальності держави перед людиною за свою діяльність, який проявляється передусім у конституційному визначенні обов`язків держави (статті 3, 1 6, 22)" (перше речення абзацу четвертого пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 30 травня 2001 року № 7-рп/2001).

На виконання вимог Конституції України держава має втілювати у своїй діяльності конституційний принцип її відповідальності перед людиною та посутньо пов`язаний із ним принцип ,,добропорядного врядування" (good governance), що полягає в обов`язку держави втілити у своїй діяльності фундаментальні засади побудови, організації та реалізації державної влади для утвердження правдивої демократії, додержання людських прав та верховенства права (правовладдя) як загальноєвропейських цінностей (абзац третій пункту 4.7 мотивувальної частини Рішення від 16.11.2022 року № 9-р(ІІ)/2022 (справа щодо непорушності права власності).Перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що буд-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливо тільки на умовах передбачених законом і повинно переслідувати легітимну мету.

Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь- якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦК України передбачено обов`язок особи при здійсненні своїх прав утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб. Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 ЦК України.

Згідно з вимогами статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.1,4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Таким чином, дії Банку щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати усім вимогам Закону України від 14 жовтня 2014 року №1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Згідно з частинами 1,3 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені ст.15 та/або 16 Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаний з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.Відповідно до частини 5 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у разі прийняття рішення відповідно до частин 2,3 цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції).Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають (частина 6 статті 17

Закону). Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26червня 2015року №417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов`язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій. За таких обставин суд приходить до висновку , що рахунок позивача було заблоковано безпідставно, оскільки відсутнє будь-яке рішення про вчинення позивачем кримінального правопорушення і Банком ця обставина також не заперечується. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем встановленого Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» порядку та строків блокування картки користувача у разі виникнення підозри стосовно законності походження коштів, а також доказів в підтвердження того, що кошти на рахунок позивача надійшли злочинним шляхом та наявності рішення, прийнятого з цього питання правоохоронними органами. Відповідачем не надано жодних доказів про вчинення саме позивачем фінансових операцій, які містять ознаки шахрайства, або інших дій, пов`язаний із легалізацією доходів, отриманих злочинним шляхом. Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Верховним Судом в постанові від 20 січня 2022 року в справі № 910/18504/20 викладено правовий висновок, згідно якого приписи статті 15Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню)доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» наділяють банк правом відмовитися в односторонньому порядку від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів, а тому у спірних правовідносинах, пов`язаних з фінансовим моніторингом, пріоритетним є застосування норм спеціального закону, до чого власне і відсилає пункт 3 частини другої статті 1075 Цивільного кодексу України.

Відтак в силу вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів банк наділений правом відмовитися від подальших ділових відносин з клієнтом та розірвати відповідний договір в односторонньому порядку у випадку встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.

Однак, право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених законом обставин, тобто лише за умови встановлення клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки.

Частиною п`ятою статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що у разі ненадання клієнтом (особою, представником клієнта) документів, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, рахунок не відкривається, зазначені в частині другій цієї статті договори (фінансові операції) не укладаються (не здійснюються).Згідно з частиною шостою статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право відмовитися від підтримання договірних відносин чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Наказом Міністерства фінансів України № 584 від 08 липня 2017 року затверджено «Критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Критерії), якими передбачено, щоці Критерії використовують у своїй діяльності, зокрема, банки.

У пункті 4 розділу І Критеріїв визначено, що критерій ризику це ознака, характеристика, параметри або їх сукупність, за якими здійснюється оцінка ризику. Оцінка ризику - аналіз ідентифікаційних даних клієнта, інших наявних відомостей та інформації про клієнта та його діяльність, результатом якого є визначення рівня ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

Пунктом 2 розділу 2 Критеріїв передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу самостійно визначає та відображає у внутрішніх документах з питань фінансового моніторингу метод та порядок оцінки ризику з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта.

Право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим.

Судам необхідно в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від16 жовтня 2018 року у справі № 910/21320/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 910/3245/19).

За змістом постанови від 04 вересня 2019 року у справі № 761/40546/16-ц (провадження № 61-37090св18) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дії банку щодо блокування карткових рахунків позивачів більше ніж на 7 днів, тобто поза межами строків, зазначених у частинах першій-п`ятій статті 17 Закону № 1702-VІІ, є неправомірними та такими, що порушують права позивачів. Під час розгляду справи ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало суду доказів правомірності своїх дій з призупинення операцій за картковими рахунками позивачів, а також доказів порушення клієнтами умов використання електронного платіжного засобу. Доводи відповідача про правомірність блокування рахунків позивачів в силу їх використання для забезпечення інтересів третіх осіб не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки банком не доведено жодної з визначеної Законом підстави для обмеження позивача права клієнта розпоряджатися рахунком, в тому чисті і підстав для його блокування на період більший, ніж передбачено частинами першою-п`ятою статті 17 Закону № 1702- VІІ.

Верховний Суд в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 235/5583/16-ц (провадження № 61-30301св18) дійшов висновку, що правомірність блокування карткового рахунку є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" дійшов висновку про те, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, і для того, щоб судове рішення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно, щоб воно було розумно передбачуваним. Отже, забезпечення єдності судової практики є нічим іншим, як реалізацією принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

При цьому слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Редакція газети "Правоє дєло" та Штекель проти України", у судовому рішенні національного суду є можливим посилання на судові рішення українських судів, у яких суди схильні до відповідного тлумачення законодавчих положень, якими врегульовано подібні відносини, або у яких був загальний підхід національних судів у таких справах та вбачається, що відповідне тлумачення або загальний підхід національних судів у таких справах має впливати на прийняття судового рішення зі спору у подібних відносинах.

Конституційний Суд України послідовно наголошує у своїх рішеннях на зобов`язанні держави забезпечувати конституційні права і свободи:

«конституційні права і свободи є фундаментальною основою існування та розвитку Українського народу, а тому держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для їх реалізації. Відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод, оскільки призводить до того, що вони стають декларативними, а це є неприпустимим у правовій державі» (абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 12 квітня 2012 року № 9- рп/2012);«держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина друга статті 3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини» (абзац перший пункту 3 мотивувальної частини рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

За таких обставин суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства ,та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні .Зважаючи на обставини справи, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Банку відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокування, відкритих у АТ «Ощад Банк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 та відновити здійснення всіх операцій по цим карткам та рахункам, а також відновити доступ в особистому кабінеті веб- банкінгу «Ощад24/7» .

Пояснення представника відповідача , що позивачу слід прибути до відділення банку для розблокування рахунків так - як відносно нього вчиняються шахрайські дії суд вважає не обґрунтованими ,оскільки відповідачем не надано жодного доказу , що є особа якій повідомлено про підозру з приводу таких дій , а з пояснень позивача вбачається ,що відносно нього не вчиняються шахрайські дії .

На підставі наведеного та керуючись ч. 4 ст. 44 Конституції України, ст. ст. 634, 641, 1074 ЦК України, п.1 частини 2 статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність,ст.263-265 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» : 1.Відновити обслуговування платіжних карток та рахунків зі зняттям усіх наявних обмежень та блокувань, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

2. Відновити здійснення всіх операцій по карткам та рахункам, відкритих у АТ «ОщадБанк» на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

3.Відновити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 доступ в особистому кабінеті веб-банкінгу «Ощад24/7»

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У повному обсязі рішення виготовлено 01.11.2024 року.

Суддя Л.І.Хомченко

28 жовтня 2024 р.