Справа № 572/4645/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О.,

розглянувши в м.Сарни у цивільній справі №572/4645/24 заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в порядку ст.161 ЦПК України, до суду подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на користь заявника аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

Заявником в порядку наказного провадження заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , що відповідає змісту п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Однак, пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

ОСОБА_3 заявлено грошову вимогу про стягнення на його користь аліментів.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи із змісту вказаної норми право вимоги щодо стягнення аліментів має виключно той із батьків, із яким проживає неповнолітня дитина.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 вказує, що неповнолітня дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає саме із ним, що і стало підставою для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів.

Долучена заявником до заяви про стягнення аліментів копія витягу №1500, виданого 18 квітня 2024 року Центром надання адміністративних послуг Сарненської міської ради, доводить, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є зареєстрованими по АДРЕСА_1 , тобто, проживають в одному житловому будинку (доказів того, що ОСОБА_4 дійсно має інше місце проживання по АДРЕСА_2 , суду не надано).

Крім цього, із змісту поданої заявником заяви вбачається, що на даний час в судовому порядку вирішується питання визначення місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків, на доведення чого надано ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2024 року.

Отже, доказів того, що заявник має право грошової вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, як один із батьків, із яким проживає неповнолітня дитина, останнім суду не надано.

Таким чином, в даному випадку слід відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 , оскільки на даний час між подружжям існує спір з приводу визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а тому на даний час заявник не набув право такої грошової вимоги.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СУДДЯ