Справа № 180/2161/24
У х в а л а

Іменем Уураїни

"20" листопада 2024 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Бардадим Ольга Костянтинівна, про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ:

представник заявника, адвокат Бардадим Ольга Костянтинівна звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлою.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Справи про оголошення особи померлою розглядаються судом в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Так, заявником не визначено належним чином коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути ухвалене рішення із чітким визначенням їх процесуального статусу як заінтересованих осіб. Тобто, заявником в заяві не вказано наявність чи відсутність членів родини (дітей, дружини, братів, сестер, батьків) особи, відносно якої вирішується питання про визнання її померлою, суд повинен з`ясувати коло осіб, які можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, зокрема, це члени родини громадянки ОСОБА_2 (суд повинен запропонувати таким особам висловити свої думки на підтвердження заявлених вимог чи заперечити проти них), т.я. відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд також звертає увагу, що за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини (ч.2 ст.47 ЦК України).

Виходячи з цього, заінтересованими особами у даній справі мають бути, усі спадкоємці особи, якщо вони є, чи відповідна територіальна громада, відповідні органи РАЦС.

Проте у заяві не визначено заінтересованих осіб, хоча зазначається про майно, що може бути успадковане.

Крім того, не зрозуміло, на якій підставі залучено в якості заінтересованої особи:Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Резолютивна частина заяви не містить посилання на дату, з якої вважати громадянина померлим, оскільки п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що у справах про оголошення особи померлим суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Також резолютивна частина заяви не містить вимоги відносно того, яке місце смерті особи необхідно визначити судом.

Також слід зазначити, чи немає спору про право; відомості щодо стану розгляду кримінальної справи щодо розшуку станом на дату подачі заяви; акти про не проживання, складені житлово-експлуатаційними організаціями станом на дату подачі заяви; відомості щодо перетину державного кордону України станом на дату подачі заяви, відомості щодо розшуку станом на дату подачі заяви.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Окрім того, визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Підставами для визнання фізичної особи померлою є сукупність юридичних фактів, до яких включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання. При цьому слід мати на увазі, що у фізичної особи може бути декілька місць проживання, тому відповідні дані повинні перевірятись за всіма відомими місцями проживання цієї особи; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості. Встановлення цих обставин відбувається шляхом надіслання запитів до житлово-експлуатаційних організацій, органів внутрішніх справ, органів місцевого самоврядування, за місцем роботи, за останнім місцем проживання відсутнього; сплив трирічного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи померлої.

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вважаю необхідним залишити вказану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви терміном п`ять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.46,293-294,306,175,177,185 ЦПК України, суддя, -

П о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Бардадим Ольга Костянтинівна, про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.М.Скрипченко