Справа №490/3834/24
Провадження номер22-ц/812/1115/24
У Х В А Л А

03 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Самчишиної Н. В.,

Ямкової О. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2024 року, постановлену за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто.

18 червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2024 року залишено без руху для сплати апелянтом судового збору у сумі 2916,54 грн та надання нової апеляційної скарги із наданням її копій відповідно до кількості учасників справи.

28 червня 2024 року ОСОБА_1 отримав копію цієї ухвали апеляційного суду, на виконання вимог якої 02 липня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду разом з додатками уточнену апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Заявнику надавався строк для усунення недоліків апеляційної скарги, однак він не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (статті 43, 49 ЦПК України).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. У кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Положення підпунктів 4, 5, 6 та 7 частини 2 статті 356 ЦПК України передбачають, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені: рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу (про зміну або скасування оскаржуваного судового рішення).

Виконання зазначених процесуальних вимог має на меті унеможливити використання формального та беззмістовного викладу заявником підстав апеляційного оскарження. Тобто, заявник має викласти належне обґрунтування підстав апеляційного оскарження судового рішення відповідно до наведених вище правових норм.

Досліджений зміст нової апеляційної скарги ОСОБА_1 свідчить про те, що ним не дотримано положень ст. 356 ЦПК України, оскільки її зміст зводиться до викладення фактичних обставин справи та його вимог щодо зняття арешту з належного йому майна, що свідчить про формальний підхід заявника до належного оформлення апеляційної скарги в частині зазначення конкретного судового рішення, з яким він не погоджується, у чому полягає його незаконність і (або) необґрунтованість та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи та відсутністю клопотання щодо результатів апеляційного розгляду.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з метою захисту своїх прав, а задля досягнення сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не виконав вимоги процесуального закону при поданні апеляційної скарги, то відповідно до положень ч.3 ст. 185 та ст. 357 ЦПК України наявні підстави для повернення апеляційної скарги як неподаної.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2024 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова