Провадження № 2/734/804/24 Справа № 734/2763/24
У Х В А Л А

іменем України

03 липня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Такий обов`язок, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, лежить виключно на стороні, яка повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також надати відповідні докази.

Доказами, згідно ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд має перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину тощо. Згідно з принципом диспозитивності, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

В додатках до позовної заяви відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса із заявою при прийняття спадщини та щодо результатів її розгляду, в зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 (справа № 702/61/20).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та зазначає строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177 і 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Домашенко