Номер провадження 4-с/243/16/2024
Номер справи № 243/4991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федосенка С.А. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 27.04.2024 року на месенджер Viber у його телефоні надійшло повідомлення про арешт рахунку на підставі постанови виконавчої служби. У додатку Дія він знайшов постанову від 26.10.2023 року про арешт коштів боржника, згідно якої, заступником начальника Слов`янського відділу виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федосенком Сергієм Анатолійовичем було постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, яка становить 28360,92 грн. Картковий (поточний) рахунок скаржника, арештований згідно постанови виконавця Федосенка С.А., є таким рахунком, на який надходять лише виплати з Пенсійного фонду України та з серпня 2023 року на цей рахунок ще стала надходити допомога на продукти харчування від міжнародної організації CHARITY WORLD FOOD PROGRAMME. На цей рахунок не надходять і ніколи не надходили гроші з інших джерел фінансування. Крім того, ніяких інших рахунків він не має.

05.12.2016 року виконавцем винесено Постанову про звернення стягнення на його пенсію, яку було направлено до Слов`янського об`єднаного ПФУ за місцем отримання скаржником пенсії. Згідно цієї постанови від 05.12.2016 року ВП 5104285, з 01.2017 року до 04.2022 року включно, з його пенсії щомісячно здійснювалися стягнення у розмірі 20 процентів його пенсії в рахунок погашення боргу.

Кілька разів ОСОБА_2 мав телефонну розмову з виконавцем ОСОБА_3 , намагався пояснити, що залишок його боргу значно менший за суму боргу, зазначену у постанові про арешт його банківського рахунку, просив запросити довідку з Пенсійного фонду та з Ощадбанку про надходження пенсійних виплат та допомоги на продукти харчування на його картковий (поточний) рахунок в Ощадбанку, та на всі прохання отримував негативні відповіді.

Через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, в особистому кабінеті ОСОБА_2 написав запит та отримав довідку з Головного управління Пенсійного фонду України, у якій зазначено, що на підставі постанови ВП 51042851 від 05.12.2016 року про звернення стягнення на доходи боржника на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу у сумі 25509,99 грн., виконавчого збору у сумі 2550, 99 грн. та витрат на проведення виконавчих дій з 01.01.2017 по 01.05.2022 щомісячно здійснювалося стягнення у розмірі 20 процентів з його пенсії, відповідно до статті 70 Закону України Про виконавче провадження. Залишок заборгованості на 01.05.2022 року складає: боргу 7022,98 грн., виконавчого збору 707,30 грн., витрати на проведення виконавчих дій 9,25 грн. У довідці також вказано, що відрахування з пенсії заблоковано з 01.05.2022 року на період дії воєнного стану.

Таку ж довідку Пенсійний фонд направив на адресу Слов`янської виконавчої служби. Але виконавець Федосенко С.А. знову проігнорував це письмове повідомлення. Виконавець ОСОБА_3 своїми неправомірними діями залишив його без засобів для існування. Скаржник вважає, що Постанова про арешт його рахунку є неправомірною та такою, що не відповідає нормам верховенства права, порушує його конституційні права на соціальний захист, позбавляє його можливості купувати продукти харчування та життєво необхідні ліки.

В зв`язку з викладеним, заявник просить суд визнати дії державного виконавця Слов`янського ВДВС Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федосенка С.А. про арешт коштів боржника незаконними та скасувати Постанову державного виконавця Федосенка С.А. від 26.10.2023 року про арешт коштів боржника ОСОБА_2 .

Заявник, ОСОБА_2 , надав суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі.

Представник Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явився, надав письмові заперечення на скаргу, в яких зазначив, що заперечує проти скарги та просить відмовити в її задоволенні. На виконанні у Слов`янському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження АСВП №51042851 з примусового виконання виконавчого листа №243/638/15-ц, який виданий 30 березня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення боргу в сумі 25 509,93 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк». 12 травня 2016 року на адресу Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №243/638/15-ц про стягнення боргу в сумі 25 509,93 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк». 12 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №243/638/15-ц. 05 грудня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника, яка надіслана за місцем отримання пенсії боржника в Слов`янське об`єднане управління ПФУ. Станом на 26 жовтня 2023 року звіт зі Слов`янського об`єднаного управління ПФУ про утримання боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій з пенсії боржника ОСОБА_2 на адресу Слов`янського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надходив. 26 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15 березня 2022 року №2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» та доповнено пунктом 10-2. Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ: припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Таким чином відрахування боргу з пенсії боржника ОСОБА_2 на підставі постанови про звернення стягнення на доходи боржника припинено. 26 жовтня 2023 року з метою своєчасного та повного виконання рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника із зазначенням вимог ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» - щодо заборони звернення стягнення на кошти та рахунки, звернення стягнення на які заборонено законом, підписано ЕЦП та надіслано для виконання до відповідних банківських установ. У постанові про накладення арешту на кошти боржника зазначено «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». Таким чином, державний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування заробітної плати чи пенсії. Станом на 28 червня 2024 року до Слов`янського відділу ДВС не надходило повідомлень з банківських установ про накладення арешту на рахунок для соціальних виплат. Рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно з відомостями з АСВП (обмін постановами з банками) постанова про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника виконано, арешт накладено на рахунки: НОМЕР_1 (980) залишок коштів на рахунку 1107,17 грн.; НОМЕР_2 (980) залишок коштів на рахунку 0,00 грн. Таким чином, АТ «Державний Ощадний Банк України» повідомив державного виконавця, що боржник ОСОБА_2 має відкриті рахунки із зазначенням залишку коштів, але не надав жодної інформації, що рахунок, на який накладено арешт, відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом. В оновленому Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно з наказом №152 від 31.05.2024 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Слов`янська міська територіальна громада входить до територій можливих бойових дій. Враховуючи викладене, встановлено абз.15 пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ заборона щодо відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень не поширюється на територію Слов`янської міської територіальної громади. Враховуючи викладене, в задоволенні скарги просив відмовити.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

12 травня 2016 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №51042851 з виконання виконавчого листа №243/638/15-ц, виданого 30 березня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення боргу у сумі 25509,93 грн. з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ПриватБанк".

26 жовтня 2023 року заступником начальника відділу Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федосенком Сергієм Анатолійовичем при примусовому виконанні виконавчого листа №243/638/15-ц, виданого 30 березня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення боргу у сумі 25509,93 грн. з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ПриватБанк" винесено постанову ВП №51042851 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 28360,92 гривень.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 травня 2024 року, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області і отримує пенсію по 3 групі інвалідності з 25.12.2015 по теперішній час відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В управлінні на виконанні знаходиться постанова ВП №51042851 від 05.12.2016 про звернення стягнення на доходи боржника на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 25509,93 грн., виконавчого збору в сумі 2550,99 грн., та витрат на проведення виконавчих дій. Відрахування заблоковано з 01.05.2022 на період дії воєнного стану згідно Закону України від 15.03.2022 №2129/IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Залишок заборгованості на 01.05.2024 складає: боргу 7022,98 грн., виконавчого збору 707,30 грн., витрати на проведення виконавчих дій 9,25 грн.

Згідно з випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 з особистого кабінету Ощад24 на ім`я ОСОБА_5 , на вказаний рахунок за період з 01.05.2022 року по 20.06.2024 року надходили пенсійні виплати та виплати за програмою CHARITY WORLD FOOD PROGRAMME. 27.04.2024 року встановлено арешт на суми на рахунку, після чого всі надходження направлялись на погашення заборгованості. Станом на 20.06.2024 року заборгованість становить 20 753,75 грн.

Відповідно до повідомлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 червня 2024 року, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, у Слов`янському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 51042851, відкрите 12.05.2016 з виконання виконавчого листа № 243/638/15-ц, виданого 30.03.2015 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 25 509,93 грн. 05.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено до Слов`янського об`єднаного управлінні ПФУ, за місцем отримання пенсії. В ході примусового виконання виконавчого провадження, 26.10.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, із зазначенням вимог статті 48 Закону - щодо заборони звернення стягнення на кошти та рахунки, звернення стягнення на які заборонено законом, та в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису, скеровано для виконання до відповідних банківських установ. Станом на 17.06.2024 до Відділу не надходило повідомлень від банків, які підтверджують, що на кошти на рахунках боржника заборонено звертати стягнення згідно із Законом. Станом на теперішній час залишок не сплаченого боргу за виконавчим провадженням на користь ПАТ «Приватбанк» складає 7 022,98 грн., виконавчого збору 707,30 грн., витрат на проведення виконавчих дій 9,25 грн. Відповідно, виконавець не має законних підстав знімати арешт з коштів на рахунку.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому, частиною п`ятою статті 13 Закону визначено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Практикою Верховного Суду України, закріпленою в постанові від 03.02.2021 № 756/1927/16-ц, встановлено, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 56 цього Закону у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Тобто, саме рахунки, визначені у ч. 2 ст. 48 Закону є спеціальними для цілей застосування обмежень при застосуванні положень, визначених у п. 7 ч. 3 ст. 18, ч. 2. ст. 48, ч. 3 ст. 52, ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" щодо накладення арешту на кошти на таких рахунках.

Частинами першою та другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на пенсію боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, у розмірі не більше 20 відсотків пенсії за іншими видами стягнень.

Зняття арешту з коштів, що складають пенсію, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із пенсії, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону є підставами для зняття виконавцем арешту.

Так згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені положення закону суд звертає увагу, що при розгляді скарги обов`язок доказування обставин у обґрунтування скарги покладений на особу, яка звернулася зі скаргою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини (995_004), буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Отже, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як встановлено з наданих суду доказів, ОСОБА_2 отримує пенсійні виплати та допомогу на продукти харчування від міжнародної організації шляхом зарахування таких виплат на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ "Ощадбанк".

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення арешту на кошти божника державний виконавець діяв у спосіб та у межах наданих йому законом повноважень, однак з урахуванням інтересів боржника, існування арешту на вказаному рахунку фактично позбавляє скаржника права користуватись пенсійними виплатами та грошовою допомогою на продукти харчування, що у свою чергу є засобом для існування, тому є порушенням його законних прав та інтересів. На думку суду, для забезпечення справедливого балансу між виконанням судового рішення та дотриманням прав заявника, арешт у частині надходження вказаних виплат на вказаний рахунок необхідно зняти, тим самим частково задовольнивши скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 214, 383, 386, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії органу примусового виконання задовольнити частково.

Скасувати арешт коштів, накладений постановою заступника начальника відділу Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федосенка Сергія Анатолійовича від 26 жовтня 2023 року у виконавчому провадженні ВП № 51042851 з коштів, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали складено 08 липня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А.Хаустова