Справа № 362/3003/24
Провадження № 4-с/362/10/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторія Олександрівна, на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У травні 2024 р. представник боржника ОСОБА_3 адвокат Стуклова І.В. звернувся до суду із скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Лось Вікторії Олександрівни щодо включення до доходів боржника ОСОБА_4 за червень 2023 р., з яких утримуються аліменти, грошових коштів в розмірі 203000 грн., отриманих від продажу 03.06.2023 р. земельної ділянки боржника ОСОБА_1 , а також включення в заборгованість по сплаті аліментів суми у розмірі 50750 грн. (як від вартості продажу земельної ділянки) в межах виконавчого провадження №66256746 з виконання судового наказу №2н-362/290/20, виданого 01.10.2020 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму до дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

20.06.2024 р. через канцелярію суду в.о. начальника Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив, мотивований наступним. Державним виконавцем проводяться всі заходи, спрямовані на примусове виконання судового наказу №2-н/362/290/20 від 01.10.2020 р., виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник через канцелярію суду подав заяву, в якій просить скаргу розглядати за її відсутності.

Заінтересована особа, державний виконавець Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось В.О. в судове засідання не прибули, про розгляд справи судом повідомлялися належно.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження № 66256746, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на виконанні Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ №2н-362/290/20, виданий 01.10.2020 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму до дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття, з приводу чого заведено виконавче провадження № 66256746.

В жовтні 2023 р. ОСОБА_1 отримано Довідку розрахунок заборгованості по аліментах від 26.10.2023 р. у вказаному виконавчому провадженні, зі змісту якої встановлено, що розмір аліментів розраховано в розмірі частини від всіх видів доходу середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, а саме в розмірі 3603,75 грн. щомісячно, починаючи з січня 2022 р. Розмір заборгованості станом на 26.10.2023 р. становив 16582,25 грн. (а.с.8-9).

Листом від 01.02.2024 р. представник боржника повідомила відділ ДВС про те, що ОСОБА_1 працевлаштувався в Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, у зв`язку з чим просила здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у вказаному виконавчому провадженні, надавши відповідну актуальну довідку про стан заборгованості по аліментам у ВП №66256746. та визначити рахунок IBAN НОМЕР_1 в банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» поточним рахунком для здійснення видаткових операцій у ВП №66256746 та забезпечити здійснення видаткових операцій з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує 2-х розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (а.с.10-12).

У зв`язку з блокуванням карткового рахунку боржника ОСОБА_1 , 04.04.2024 р. до Васильківського МРВ ДВС ЦМРУ МЮ (м. Київ) представником боржника ОСОБА_1 повторно було подану заяву про здійснення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів у вказаному виконавчому провадженні та надання актуальної довідки про стан заборгованості по аліментам у ВП №66256746 з усіма складовими нарахувань по аліментним платежам (а.с.13).

23.04.2024 р. на електронну пошту представника боржника від Васильківського ВДВС від було отримано довідку-розрахунок у ВП № 66256746 (а.с.14).

Зі змісту довідки вбачається, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 в період з січня 2022 р. по грудень 2023 р. включно, визначено в розмірі 3603,75 гр., виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Однак аліменти за червень 2023 р. визначено в розмірі 54353,75 грн., при цьому в графі розмір доходу за червень 2023 р. (ознака доходу 104) зазначена сума 217415 грн.(а.с.15-16).

Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 25.04.2024 р., що в червні 2023 р. від джерела - ОСОБА_6 , містяться відомості про отримання ОСОБА_1 доходу в розмірі 203000 грн., код ознаки доходу - продаж нерухомого майна. При цьому, податок на даний вид доходу не нараховувався і не сплачувався. Зазначене стверджується змістом відомостей ДРФОП за період з І кварталу 2023 р. по 4 квартал 2023 р. (а.с.17).

Судом встановлено, що 03.06.2023 р. ОСОБА_1 продав ОСОБА_7 земельну ділянку по АДРЕСА_1 , право власності продавця на вказану земельну ділянку зареєстровано у ДРРП 22.12.2016 р. Вказане стверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 03.06.2023 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліною І.В., зареєстрованим в реєстрі за №823 (а.с.18).

Тобто, у дохід за червень 2023 р. державним виконавцем, окрім розміру середньої заробітної плати в сумі 14415 грн., включено також суму від продажу земельної ділянки в розмірі 203000 грн., а тому відповідно у суму аліментів, яка підлягає стягненню, окрім 3603,75 грн. (1/4 частина від середньомісячної заробітної плати), включено також 5750 грн. (1/4 частина від продажу земельної ділянки).

Однак, з такими висновками державного виконавця суд погодитися не може, виходячи із наступного.

Так, згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 25 січня 2021 р. в справі №758/10761/13-ц (провадження №61-19815сво19), вбачається: «Згідно з частиною третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині першій статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. ЦК України також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. У пункті 12 «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів» визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним. Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після втримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при зазначенні розміру аліментів). Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента с загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включається зокрема і дохід від операцій з майном, розмір якого визначається відповідно до статті 172 цього Кодексу. Згідно з пунктом 172.1 статті 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного року протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельні ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначені статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковуються. Умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане платником у спадщину. Таким чином, положення пункту 172.1 статті 172 ПК України містить виключення із загального правила, визначеного підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо визначення будь-якого доходу отриманого резидентами або нерезидентам від будь-яких видів діяльності на території України, зокрема, доходу, отриманого від продажу рухомого та нерухомого майна, який підлягає оподаткуванню. Отже, доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні. Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів. Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів. Тлумачення наведених вище норм права дає підстави Верховному Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду для висновку, що виручення боржником грошових коштів від продажу нерухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене нерухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів. За викладених обставин, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку про відступлення від правового висновку Верховного Суду у складі колегії судів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2020 року у справі №234/15413/17 (провадження №61-1685св20) про те, що дохід від відчуження належного боржникові нерухомого майна, відноситься до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а тому на такий дохід може бути здійснено нарахування аліментів у межах виконавчого провадження. Тлумачення положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З рахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата а надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів. Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів. Тлумачення наведених вище норм права дає підстави для висновку, що виручення боржником грошових коштів від продажу нерухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене нерухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів».

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.06.2023 р., посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліною І.В., зареєстрованим в реєстрі за №823, ОСОБА_1 передав у власність (продав), а покупець ОСОБА_7 прийняла у власність, сплативши нижче оговорену суму за нерухоме майно.

Право власності Продавця на земельну ділянку, яка є предметом цього договору, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 , державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, 22.12.2016 р., номер запису про право власності: 18358203; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 107. Продаж нерухомого майна вчиненого Сторонами за суму 20300,00 грн., що станом на 03.06.2023 р. за середнім банківським курсом іноземних валют до гривні становить 5500,00 доларів США (п.п.1.1., 2.1.).

Крім того, відповідно до п. 10.3 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.06.2023 р. вбачається, що земельна ділянка перебуває у власності продавця понад три роки, не перевищує норму безоплатної передачі, визначеної ст. 121 Земельного кодексу України, продаж нерухомого майна вчиняється продавцем вперше протягом звітного податкового року, у зв`язку з чим він звільнений від сплати податку на дохід від продажу нерухомого майна, на підставі п. 172.1 ст. 172 Податкового кодексу України.

Таким чином, земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_1 більш ніж три роки, протягом цього періоду не відчужувалась.

Таким чином, ОСОБА_1 повністю дотримано вимог п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, згідно якого, не оподатковується один раз протягом звітного податкового року, за умови перебування такого майна у власності платника податку більше трьох років, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну): житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи об`єкт незавершеного будівництва таких об`єктів, земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці).

Отже, доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (ухвала від 16 квітня 2021 р. в справі №641/1728/20, провадження №61-5315ск21) та у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 24 березня 2021 р. в справі №552/2732/16-ц, провадження №61-18796св20).

Враховуючи викладене, скаргу необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 258-260, 447, 451, 453 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторія Олександрівна, на дії державного виконавця, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Васильківського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Лось Вікторії Олександрівни щодо включення до доходів боржника ОСОБА_4 за червень 2023 р., з яких утримуються аліменти, грошових коштів в розмірі 203000 грн., отриманих від продажу 03.06.2023 р. земельної ділянки боржника ОСОБА_1 , а також включення в заборгованість по сплаті аліментів суми у розмірі 50750 грн. (як від вартості продажу земельної ділянки) в межах виконавчого провадження №66256746 з виконання судового наказу №2н-362/290/20, виданого 01.10.2020 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму до дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Кравченко