Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.06.2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»", про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 .

В обгрунтування заяви посилається на те, що згідно з інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №51569747 з примусового виконання виконавчих листів №490/10653/14 виданого на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.11.2014 року по справі №490/10653/14 про стягнення заборгованості щодо боржника завершено в Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса)

31.03.2020 року між АТ "Імексбанк" та ТОВ Фінансова Компанія "Фінрайт" укладено договір №126 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №999-00052742/1 від 10.06.2013 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія Фінрайт"

06.12.2021 між ТОВ "Фінансова компанія Фінрайт" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу №001/06/12 права вимоги перейшли до ТОВ "ФК"Еліт Фінанс".

Сторони у судове засідання не з`явилися, заявник просив суд розглядати заяву у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю сторін, оскільки відповідно до ч. 3 ст.442ЦПКУкраїни неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.11.2014 року задоволено позов ПАТ "ІмексБанк" до ОСОБА_1 та стягнуто з нього на користь Банку заборгованість за кредитним договром № 999-00052742/1 від 10.06.2013 року в розмірі 49 517, 98 грн та судовий збір у розмірі 495,18 грн. Рішення набрало законної сили 02.12.2014 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.02.2016 року задоволено заяву ПАТ "ІмексБанк", з якою представник позивача - Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації АТ "ІмексБанк" - звернувся до суду 25.12.2015 рокута поновлено ПАТ "ІмексБанк" строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 490/10653/14-ц, виданого Центральним районним судом м.Миколаєва 02.12.2014 року .

16.08.2021 ухвалою у справі №490/10653/14 Центральний районний суд м.Миколаєва замінив стягувача ПАТ Імексбанк на його правонаступника ТОВ Фінансова компанія Фінрайт у виконавчому листі №490/10653/14, виданому на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва.

Жодних даних про те, що виконавчий лист був пред`явлений за вказаний період до виконання - матеріали справи не містять, заявником суду не надано та на таке заявник навіть не посилався. В обгрунтуванняповажності причин пропуску строку посилається лише на те, що 27.05.2015 року було повністю ліквідовано АТ "ІмексБанк" згідно рішення НБУ, отже попередній кредитор протягом п`яти років не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строкв з об`єктивних причин, що не залежали від нього.Тому вважають, що пропущення строку джля пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання в період ліквідації не залежало від волі стягувача АТ "ІмексБанк" та є поважною причиною пропуску такого строку.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

На підставі ч.1ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, суд зазначає, що підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частини 1статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV(в редакції чинній на час набрання законної сили рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.12.2009 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох

років; ( Пункт 1 частини першої статті 21 із змінами, внесеними

згідно із Законом N 327-IV ( 327-15 ) від 28.11.2002 )

У пункті 1 частини 2статті 21 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58 Конституції України ). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно з пунктом 5 РозділуXIIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Тлумачення пункту 5 РозділуXIIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»свідчить, щоположення цьогозаконузастосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цьогоЗаконудо виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц.

Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено в три роки, який закінчився після поновлення строку судом ухвалою 08.02.2016 року в лютому 2019 року .

Попередній кредитор набув право вимоги за цими вимогами 31.03.2020 року , в подальшому заявник набув права вимоги за вказаним виконавчим листом 06.12.2021 на підставі Договору факторингу № 001/06/12 .

Проте ТОВ «ФК «Еліт-Фінанс» звернулося до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа лише 29.04.2024 року, тобто через два з половиною роки , зазначивши, строки пропущені не з вини первісного кредитора ( що спростовується матеріалами справи щодо вчинення відповідних процесуальних дій в грудні 2015 року) , та майже через пять років після закінчення строку та майже через 10 років після ухвалення судвоого рішення про стягнення боргу на користь кредитора.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

На час переходу прав кредитора (стягувача) на підставі договору про відступлення прав вимоги від 06.12.2024 року до заявника строки пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва вже сплинули .

Правонаступник кредитора (стягувача) ТОВ «ФК «Еліт-Фінанс» при зверненні до суду з вказаною заявою не зазначало та не надало відповідних доказів, які б підтверджували причини (обставини), що були об`єктивною перешкодою для попередніх стягувачів для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цій справі.

На переконання суду тільки факт переходу прав вимоги від одного кредитора (стягувача) до іншого, зокрема від АТ «Імекс Банк» до ТОВ «ФК «Фінрайт" та в подальшому до ТОВ «ФК «Еліт-Фінанс» за договором про відступлення прав вимоги за кредитним договором, та неналежна організація процедури ліквідації первісного стягувача не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання крім того, сама по собі неможливість належної організації роботи своїх працівників відноситься виключно до ризиків власної господарської діяльності та не свідчить про поважність причин пропуску процесуальних строків.

Так, заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено.

«Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку» (постанова Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537)

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Представник заявника в судове засідання не прибув, подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, тобто не виявив бажання надати суду обґрунтовані пояснення та доводи з приводу поданої заяви, та усі необхідні докази в обґрунтування доводів, викладених в цій заяві.

А відтак, не можнавизнати поважними вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Разом з цим, суд констатує, що Товариство, звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання, зобов`язано було відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України надати письмові докази на підтвердження своїх вимог, оскільки відповідно до частини другої наведеної статті збирання доказів у справі не є обов`язком суду.

ТОВ «ФК» Еліт Фінанс», реалізуючи свої процесуальні права із дотриманням принципу змагальності (стаття 12 ЦПК України), мало право та об`єктивну можливість подати суду письмові докази на підтвердження заявлених вимог.

Таким чином, так як судом не встановлена поважність причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчого листа, заявник жодних документів на підтвердження своїх вимог не надав, то у задоволенні заяви про поновлення строку для його пред`явлення слід відмовити у повному обсязі.

Суд, вище по тексту цього судового рішення, прийшов до висновку про відсутність наразі підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Мотиви й підстави втрати виконавчого листа не мають правового значення для застосування підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13 (провадження № 61-17590св20), від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21), від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20), від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21 (провадження № 61-7673св22), від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц (провадження № 61-12614св22), від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19 (провадження № 61-1030св23) та від 13 червня 2023 року у справі № 1308/279/2012 (провадження № 61-4982св23).

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку і про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 .

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПКУкраїни допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва. - Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14.

Як викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, у правонаступника стягувача є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження.

А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Враховуючи наведене, оскільки суд прийшов до висновку про віцдсутність підстав для відновлення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №490/10653/14 , виданого Центральним районним судом м. Миколаєва - відсутні передбачені законмо підстави для заміни сторони стягувача у вказаному виконавчому листі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.55, 442 ЦПК України, 258,259,260,353,354,433, п. 17.4 РозділуХІІІПерехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про заміну стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (КОД ) у виконавчому листі №490/10653/14 на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва по справі №490/10653/14 від 19.11.2014 року - відмовити.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа №490/10653/14 відносно боржника ОСОБА_1 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Гуденко