ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 824/98/22

провадження № 61-6091ав24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі:

Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

секретаря судового засідання - Маштакової Т. Ф.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Agrostudio Group Limited,

боржник - RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови),

за участю представників:

Agrostudio Group Limited- Кєєр Олени Сергіївни,

RISOIL OVERSEAS LTD- Козолупа Микити Сергійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28) з використанням режиму відеоконференції апеляційну скаргу представника RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) - Козолупа Микити Сергійовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року у справі за заявою Agrostudio Group Limited про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року № 18-414 у справі за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) про несплачену ціну відвантаженого товару,

Короткий зміст заяви

1. У серпні 2022 року Agrostudio Group Limited звернулося до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції з вищевказаною заявою та просило:

- визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) (далі - арбітражне рішення) № 18-414 від 05 листопада 2021 року у справі за позовом компанії Agrostudio Group Limited до компанії RISOIL OVERSEAS LTD про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару, що належить Agrostudio Group Limited;

- видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) (далі - арбітражне рішення) № 18-414 від 05 листопада 2021 року.

2. Заява мотивована тим, що між компанією Agrostudio Group Limited, як покупцем, та компанією RISOIL OVERSEAS LTD, як продавцем, було укладено договір № Р983 від 27 жовтня 2020 року (далі - договір), який за своєю правовою природою є договором поставки, та за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити кукурудза 3-го класу, оптом, урожаю 2020 року (далі - товар).

3. Зазначав, що компанія RISOIL OVERSEAS LTD, як продавець, своїх зобов`язань не виконало, що і стало підставою звернення до Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами України (GAFTA), за результатами розгляду якого 05 листопада 2021 року ухвалено рішення про задоволення позову, а саме стягнуто з компанії RISOIL OVERSEAS LTD на користь компанії Agrostudio Group 812 328,67 доларів США, а також відсотки на нараховану за рішенням суду за ставкою 3% річних щоквартально відповідно до наступного графіку: сума в розмірі 416 001,11 доларів США з 14 листопада 2020 року до моменту оплати та сума в розмірі 369 327,56 доларів США з 16 листопада 2020 до моменту оплати.

4. Арбітражна угода між сторонами закріплена у вигляді арбітражного застереження в договорі від 27 жовтня 2020 року, в якому сторони передбачили вирішення спорів за англійським правом в арбітражі в Лондоні згідно з правилами арбітражу № 125 Міжнародної асоціації торгівлі зерном та кормами.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

5. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року заяву про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу повернуто заявнику.

6. Ухвала апеляційного суду як суду першої інстанції мотивована тим, що стягувач до заяви не додав будь-яких доказів належності на праві власності боржнику майна, зазначеного у заяві про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/19506/20 про забезпечення позову право власності на таке майно (кукурудзу) належить товариству з обмеженою відповідальністю «ДП «Зернятко» (далі - ТОВ «ДП «Зернятко»).

7. Враховуючи, що боржник RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) не знаходиться на території України та відсутні докази знаходження на території України належного йому майна, заява про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу підлягає поверненню заявнику.

8. Постановою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року апеляційну скаргу Agrostudio Group Limited задоволено.

9. Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10. Направляючи справу до місцевого суду, Верховний Суд як суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції, повертаючи заяву Agrostudio Group Limited, дійшов помилкових висновків про те, що така заява не підлягає розгляду судами України. Київський апеляційний суд не врахував, що заявник на обґрунтування підвідомчості заяви судам України надав належні докази, які підтверджують отримання боржником кукурудзи третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654, 10 метричних тон, яка зберігається на терміналі ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 28.

11. Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року заяву Agrostudio Group Limited задоволено. Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року № 18-414 у справі за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) про несплачену ціну відвантаженого товару. Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року № 18-414. Здійснено розподіл судових витрат.

12. Враховуючи те, що не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року, тому суд дійшов висновку, що заява компанії Agrostudio Group Limited про визнання та надання дозволу на виконання даного рішення підлягає задоволенню.

13. Судом також зазначено, що відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення порушуватиме частину першу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти (рішення у справі «Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» від 09 грудня 1994 року).

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

14. Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

15. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2024 року відкрите апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

16. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

17. Не погодившись з цією ухвалою, представник RISOIL OVERSEAS LTD подав до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду як суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду як суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви.

18. Апеляційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд як суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у RISOIL OVERSEAS LTD наявне майно на території України на час подання заявником вказаної заяви.

19. Зазначає, що обставини, якими заявник обґрунтовує наявності майна у RISOIL OVERSEAS LTD, підтверджують лише факт отримання кукурудзи у листопаді 2020 року на терміналі ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» та жодним чином не свідчать про його знаходження на території України, про що надано відповідні докази.

20. При цьому вказує, що Верховний Суд і Господарський суд м. Києва при розгляді справи № 910/19506/20 встановили, що кукурудза у кількості 3 654,10 метричних тон не належить RISOIL OVERSEAS LTD.

21. Отже, визнання і виконання рішення Арбітражного рішення без наявності у RISOIL OVERSEAS LTD майна на території України є порушенням положень статті 478 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

22. У червні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника RISOIL OVERSEAS LTD від представника Agrostudio Group Limited, у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду як суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Позиція сторін під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції

23. Представник RISOIL OVERSEAS LTD - Козолуп М. С. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги зазначив, що апеляційним судом як судом першої інстанції не враховано, що відсутні належні та допустимі докази перебування майна RISOIL OVERSEAS LTD на території України станом на дату подання заяви про визнання Арбітражного рішення. Вказував, що визнання і виконання заяви Agrostudio Group Limited без наявності у RISOIL OVERSEAS LTD місця перебування майна на території України суперечить публічному порядку України. Крім того, зазначав, що під час примусового виконання оскаржуваної ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції буде звернено стягнення на майно, яке не належить скаржнику.

24. В судовому засіданні представник Agrostudio Group Limited - Кєєр О. С. заперечила доводи апеляційної скарги представника RISOIL OVERSEAS LTD, вказувала, що судове рішення апеляційного суду як суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. Рішенням від 05 листопада 2021 року у справі № 18-414 Міжнародний комерційний арбітраж - Асоціація торгівлі зерном та кормами (GAFTA) задовольнив позов компанії Agrostudio Group Limited до компанії RISOIL OVERSEAS LTD про стягнення несплаченої ціни відвантаженого товару за умовами контракту від 27 жовтня 2020 року №P983, укладеного між сторонами.

26. Вказане рішення в добровільному порядку боржником не виконано.

27. Місцем знаходження боржника RISOIL OVERSEAS LTD є: 958, Пейсі Естейт, Роуд Таун Тортола, Британські Віргінські острови / Box 958, Pasea Estate, Road Town Tortola, British Virgin Island.

28. Відповідно до пункту 1.1 цього контракту продавець (Agrostudio Group Limited) передає у власність, а покупець (RISOIL OVERSEAS LTD) приймає і сплачує товар на умовах, визначних у цьому контракті. Вид, кількість, якість, ціна і вартість товару встановлюються відповідно до умов цього контракту.

29. За умовами пункту 2.1 контракту товаром є кукурудза третього класу, насипом, врожай 2020 року, країна походження - Україна.

30. Поставка товару здійснюється автомобільним/залізничним транспортом на умовах CPT (форма контракту GAFTA № 78 в редакції, чинній на момент укладення цього контракту) в один із терміналів порту/ів Одеса/Південний/Чорноморськ відповідно до інструкцій покупця (пункт 5.1 контракту).

31. Місце фактичної передачі товару - термінал. Приймання товару на терміналі оформлюється актом приймання-передачі товару, підписаним уповноваженими представниками покупця і продавця. Право власності на товар переходить від продавця покупцю в дату поставки товару (пункт 5.5 контракту).

32. У пункті 8.40 рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року зазначено, що одноосібний арбітр, виконавши вибіркову перевірку та порівняння документів, наданих продавцями з їхніми позовними вимогами та відповідями разом із пояснювальними записками продавців, дійшов висновку, що продавці доставили товар відповідно до своїх договірних зобов`язань щодо кількості та передачі необхідних товаросупровідних документів, за винятком акта приймання-передачі залізничних накладних та ваги вантажу, згідно з підпунктом 8.1.2 (b) договору.

33. У пункті 8.48 арбітражного рішення вказано, що не існує достатньо переконливих підстав для захисту покупців. З іншого боку, аргументи та надані докази продавців не залишають обґрунтованих підстав для будь-яких сумнівів у тому, що вони доставили товар відповідно до договору в тій кількості, яку вони задекларували як доставлену, а також надали необхідні, або, принаймні необхідні товаросупровідні документи. Після доставки товару та надання покупцям товаросупровідних документів продавці мають право на оплату заявленої суми.

34. Верховний Суд, під час розгляду апеляційної скарги Компанії Agrostudio Group Limited на ухвалу від 13 вересня 2022 року про повернення заяви, встановив та зазначив в постанові від 31 серпня 2023 року, що заявник надав докази, які підтверджують отримання боржником кукурудзи третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654,10 метричних тон, яка зберігається на терміналі ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал» (68000, Одеська область, місто Чорноморськ).

35. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14 грудня 2020 року у справі № 910/19506/20 за позовом ТОВ «ДП Зернятко» до Agrostudio Group Limited про розірвання контракту та повернення майна накладено арешт на майно - кукурудзу 3 класу, насипом, врожаю 2020 року, країна походження - Україна, у кількості 3 654,10 метричних тон, право власності на яке належить ТОВ «ДП Зернятко», що знаходиться на терміналі ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал».

36. Не погодившись з цією ухвалою, RISOIL OVERSEAS LTD, яке не є учасником зазначеної справи, оскаржило її в апеляційному порядку, вважаючи, що зазначене майно належить йому на праві власності.

37. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29 листопада 2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою RISOIL OVERSEAS LTD на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року про забезпечення позову.

38. Постановою Верховного Суду від 15 лютого 2022 року касаційну скаргу RISOIL OVERSEAS LTD задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29 листопада 2021 року скасовано, справу № 910/19506/20 передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

39. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково не врахував доводи заявника про те, що вантаж уже поставлений та право власності на нього уже належить заявнику. Обставини щодо факту поставки заявнику товару та переходу до нього права власності мають істотне значення для вирішення питання, чи впливає оскаржувана ухвала на права, інтереси та (або) обов`язки заявника.

40. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу RISOIL OVERSEAS LTD залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 14 грудня 2020 року про забезпечення позову у справі № 910/19506/20 залишено без змін.

41. Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року змінено, викладено пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у такій редакції: «Накласти арешт на майно - кукурудзу 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654,1 (три тисяч шістсот п`ятдесят чотири тисячі одна десята) метричних тон, яке є предметом контракту від 27 жовтня 2020 року № CN271020DPZ, укладеного між ТОВ «ДП Зернятко» та Agrostudio Group Limited, що знаходиться на терміналі ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал». В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року залишено без змін.

42. Верховний Суд виходив з того, що предметом спору є вимога про розірвання контракту та повернення товару, переданого на виконання його умов. При цьому про право власності на спірний товар заявляє також заявник. Суд апеляційної інстанції, врахувавши наявність спору щодо товару, який є предметом контракту, як між позивачем та відповідачем, так і між заявником і відповідачем, правомірно врахував ймовірний інтерес RISOIL OVERSEAS LTD у справі та розглянув його скаргу як особи, що не була залучена до участі у справі, без залучення як третьої особи без самостійних вимог.

43. Також до заяви стягувач додав копії актів приймання-передачі до контракту від 27 жовтня 2020 року № P983 від 10 та 11 листопада 2020 року, відповідно до яких продавець Agrostudio Group Limited передав, а покупець RISOIL OVERSEAS LTD прийняв товар (кукурудза третього класу, насипом, врожай 2020 року) на умовах поставки СРТ - «СП Рісоіл Термінал», м. Чорноморськ, Одеська область, Україна, згідно з контрактом від 27 жовтня 2020 року № P983, у кількості 1 871, 35 метричних тон та 1 782,85 метричних тон відповідно.

Позиція Верховного Суду

44. Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

45. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

46. Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

47. Відповідно до частин першої-третьої статті 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

48. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом, якщо на території України знаходиться майно боржника.

49. Заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

50. Правила статті 475 ЦПК України узгоджуються із положеннями Закону України «Про виконавче провадження», що стосуються місця виконання рішення.

51. Відповідно до статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

52. Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

53. Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і примусовому виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

54. Відповідно до пункту другого частини першої статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише коли суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України, арбітражне рішення суперечить публічному порядку (orde public) України.

55. Судом встановлено, що арбітражна угода, яка міститься у Розділі 13 контракту від 27 жовтня 2020 року № P983, не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

56. Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не міг бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

57. Сторони уклали арбітражне застереження, а відтак реалізували своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу і повинні виконувати обов`язки, які випливають з арбітражного застереження.

58. Суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дійшов правомірного висновку, що компанією RISOIL OVERSEAS LTD не подано до суду доказів на підтвердження існування визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

59. Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що Верховний Суд і Господарський суд м. Києва при розгляді справи № 910/19506/20 встановили, що кукурудза у кількості 3 654,10 метричних тон не належить RISOIL OVERSEAS LTD, є безпідставними та відхиляються колегією суддів.

60. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14 грудня 2020 року у справі № 910/19506/20 за позовом ТОВ «ДП Зернятко» до Agrostudio Group Limited про розірвання контракту та повернення майна накладено арешт на майно - кукурудзу 3 класу, насипом, врожаю 2020 року, країна походження - Україна, у кількості 3 654,10 метричних тон, право власності на яке належить ТОВ «ДП Зернятко», що знаходиться на терміналі ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал».

61. Вказана ухвала неодноразово переглядалась судами.

62. Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року змінено, викладено пункт 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року у такій редакції: «Накласти арешт на майно - кукурудзу 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654,1 (три тисяч шістсот п`ятдесят чотири тисячі одна десята) метричних тон, яке є предметом контракту від 27 жовтня 2020 року № CN271020DPZ, укладеного між ТОВ «ДП Зернятко» та Agrostudio Group Limited, що знаходиться на терміналі ТОВ «Спільне Підприємство Рисоіл Термінал». В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року залишено без змін.

63. Разом із тим, наведеними судовими рішеннями вирішувалось питання про забезпечення позову у справі № 910/19506/20, натомість божник RISOIL OVERSEAS LTD, оскаржуючи судові рішення, визнав себе власником майна, проте остаточно спір по суті щодо власника майна вирішено не було.

64. Крім того, за встановлених обставин справи поставка товару за пунктом 5. 1 контракту№ Р957 здійснюються автомобільним/залізничним транспортом на умовах CPT (форма контракту GAFTA № 78 в редакції, чинній на момент укладення цього контракту) в один із терміналів порту/ів Одеса/Південний/Чорноморськ відповідно до інструкцій покупця.

65. CPT (Carriage Paid To) - термін ІНКОТЕРМС (офіційні правила, розроблені Міжнародною торговою палатою для тлумачення термінів, що стосуються внутрішньої та міжнародної торгівлі), що означає фрахт/перевезення товару оплачено до (назва місця призначення).

66. Зазначений спосіб доставки товару означає, що поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення. Продавець зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків та, відповідно, перехід права власності на товар до його набувача пов`язується із моментом передання товару перевізникові.

67. Аналогічні правові висновки також викладено у постановах Верховного Суду: від 18 травня 2023 року у справі № 824/97/22 (провадження № 61-11254ав22), від 31 серпня 2023 року.

68. До заяви стягувач додав копії актів приймання-передачі до контракту від 27 жовтня 2020 року № P 983 від 10 та 11 листопада 2020 року, відповідно до яких продавець Agrostudio Group Limited передав, а покупець RISOIL OVERSEAS LTD прийняв товар (кукурудза третього класу, насипом, врожай 2020 року) на умовах поставки СРТ - «СП Рісоіл Термінал», м. Чорноморськ, Одеська область, Україна, згідно з контрактом від 27 жовтня 2020 року № P983, у кількості 1 871, 35 метричних тон та 1 782, 85 метричних тон відповідно.

69. З пункту 8.40 рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року № 18-414 вбачається, що «виконавши вибіркову перевірку та порівняння документів, наданих продавцями з їхніми позовними заявами та відповідями, разом із пояснювальними записками продавців, одноосібний арбітр вважає, на основі зважування всіх доказів та/або факторів, що продавці доставили товар відповідно до своїх договірних зобов`язань щодо кількості та якості товару та передачі необхідних товаросупровідних документів, за винятком передачі акта приймання-передачі залізничних накладних та ваги вантажу, згідно з пунктом 8.1.2 (b) договору.

70. Отже, можна вважати,щостаном на час подання заяви Agrostudio Group Limited про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року № 18-414 майно (кукурудза 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, походження - Україна, у кількості 3 654,1 метричних тон), яке знаходилось на території України, було власністю RISOIL OVERSEAS LTD, оскільки право власності на нього перейшло відповідно до актів приймання-передачі.

71. Таким чином, суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції, вирішуючи спір, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу - Асоціації торгівлі зерном і кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року.

72. Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, які визначені статтею 487 ЦПК України, відсутні.

73. Що стосується посилань заявника на те, що місцевий суд порушив положення статті 478 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи, адже визнання і виконання заяви Agrostudio Group Limited без наявності у RISOIL OVERSEAS LTD майна на території України суперечить публічному порядку України в частині порушення принципу непорушності приватної власності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

74. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19) зроблено висновок про те, що:

«застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього.

Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти».

75. Під публічним порядком необхідно розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу, стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо.

76. Публічний порядок як перешкода для виконання арбітражного рішення пов`язується з визначенням публічного порядку, який необхідно розуміти як сукупність визнаних державою принципів і правил, які можуть перешкоджати визнанню та виконанню арбітражних рішень, винесених міжнародним комерційним арбітражем, якщо визнання та виконання призведе до порушення цих принципів або у процесуальному плані, або в частині змісту самого рішення. Публічний порядок будь-якої країни включає, зокрема, правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок).

77. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

78. Отже, установивши, що Agrostudio Group Limited звернулася із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року у справі № 18-414 у межах встановленого законом строку, заявником до заяви долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 476 ЦПК України, на час звернення Agrostudio Group Limited до суду із заявою рішення Міжнародного комерційного арбітражу Асоціації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 05 листопада 2021 року у справі № 18-414 вступило в законну силу, було остаточним для сторін та підлягало виконанню, арбітражне рішення ухвалене у спорі, який виник на підставі укладеного між сторонами контракту, його вирішення передбачено арбітражною угодою та постановлено в межах компетенції арбітражу, арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, обставини щодо відсутності майна на території України заявником не доведені, тому відсутні підстави для врахування вищевказаних доводів апеляційної скарги.

79. Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що у разі примусового виконання оскаржуваної ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції відбудеться звернення стягнення на майно, яке не належить скаржнику, відхиляються колегією суддів, оскільки під час розгляду справи судом не вирішується питання на яке майно відбуватиметься стягнення.

80. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції, розглядаючи заяву, правомірно врахував встановлені обставини у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року.

81. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду як суду першої інстанції.

82. Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

83. З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що ухвала Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу представника RISOIL OVERSEAS LTD (Британські Віргінські острови) -Козолупа Микити Сергійовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян