Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6268/24
Номер провадження 2/711/2302/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

21 листопада 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі: головуючий судді Демчика Р.В., при секретарі Бутовській Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

КП «Черкасиводоканал» ЧМР звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення. При подачі вказаного позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 3071 від 31.07.2024 року.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси суду від 15 серпня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду.

20.11.2024 року на адресу суду надійшла письмова заява представника позивача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що відповідачами повністю погашено суму заборгованості, а тому станом на день розгляду справи між позивачем та відповідачами відсутній предмет спору. Крім того, у зв`язку із закриттям провадження по справі просить повернути сплачений судовий збір.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд вважає, що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення справи за заявою позивача, яка подана його представником, про закриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, суд вважає, що подану заяву про закриття провадження слід задовольнити, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору, враховуючи заяву представника позивача, яка надійшла 20.11.2024 та прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

При вирішенні заяви про закриття провадження у справі, судом враховані висновки Верховного Суду, що висвітлені у постанові від 20.09.2021 (справа №638/3792/20).

Що стосується вимог позивача про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що необхідно повернути позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 3028 грн.00 коп., відповідно до платіжного доручення № 3071 від 31 липня 2024 року, оскільки справа закрита на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - за відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 13, 133, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Цивільну справу № 711/6268/24 за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення, - закрити провадженням у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Повернути платнику Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (місцезнаходження м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12 (р/р НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк») за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 3028 грн. 00 коп., сплаченого відповідно до платіжного доручення № 23071 від 31 липня 2024 року, за подачу до Придніпровського районного суду м. Черкаси цієї позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: Р. В. Демчик