Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1685/18
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

19 червня 2024року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., перевіривши заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1685/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1685/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 N 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Зазначеними змінами в Основному Законі України було закріплено особливе місце адвокатури в системі органів правосуддя та нові засади функціонування інституту представництва особи в суді.

Так, відповідно до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Як і Україна так і Польща є учасниками Гаазької Конвенції що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів. Для того щоб польські документи були в Україні легальні на них польський нотаріус проставляє апостиль, далі такі документи перекладаються на українську мову і український нотаріус посвідчує вірність підпису перекладачу. Після отримання нотаріально завіреного підпису переклача з перекладом документів на українську мову апостиль засвідчує справжність підпису, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020, що набрав законної сили 08.02.2020, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

До заяви про скасування заходів забезпечення позову не додано доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) тому відсутнє належне підтвердження про направлення на адресу інших учасників судового провадження примірників саме цієї заяви про скасування заходів забезпечення позову із якою заявник звернувся до суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

За відсутності опису відправленої кореспонденції у суду відсутні підстави для обґрунтованого висновку про те, що заявник дійсно направив саме примірники своєї заяви іншим учасникам справи, а тому суд дійшов висновку, що заявником у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви не додано належних доказів надіслання (надання) примірників заяви іншим учасникам справи (провадження).

За змістом ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки встанолено, що заяву подано без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України в частині необхідності надання суду доказів про надсилання (надання) такої заяви іншим учасникам провадження, заяву про скасування заходів забезпечення позову має бути повернуто заявнику без розгляду на підставі положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України

Керуючись ст. 183, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №480/1685/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, - повернути без розгляду.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський