У Х В А Л А

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

21.11.2024 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення іпотеки, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, виключення запису про державну реєстрацію обтяження та державну реєстрацію іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Ракущинець А.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом про:

1) визнання припиненою іпотеку за іпотечним договором № 1310 від 28 квітня 2007 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та майновим поручителем ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Матей Р.І. 28.04.2007 за № 1310, яким передано в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року за № 2-6627/11;

2) припинення обтяження речових прав на нерухоме майно та виключення запису про державну реєстрацію обтяження - Тип обтяження: заборона на нерухоме майно Реєстраційний номер обтяження: 4896336 Зареєстровано: 28.04.2007 13:35:50 за № 4896336 реєстратором: Приватний нотаріус Матей Р.І. на підставі договору іпотеки (майнової поруки) №1310 від 28.04.2007, Приватний нотаріус Матей Р.І. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 16879337 Власник: ОСОБА_2 Заявник: ОСОБА_3

3) припинення обтяження речових прав на нерухоме майно та виключити запис про державну реєстрацію іпотеки - Реєстраційний номер обтяження: 4896388 Тип обтяження: іпотека Зареєстровано: 28.04.2007 13:40:18 реєстратором: Приватний нотаріус Матей Р.І., Підстава обтяження: Договір іпотеки ( майнової поруки ), 1310, 28.04.2007, Приватний нотаріус Матей Р.І. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 16879337 Іпотекодержатель: ЗОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", Код: 09312190, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Корзо,15 Майновий поручитель: ОСОБА_2 Боржник за основним зобов`язанням: ОСОБА_4 Розмір основного зобов`язання: 30000 долари США Строк виконання: 27.04.2017 Заставна: Немає.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд, зокрема, перевіряє позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ЦПК України.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 2,3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ознайомившись з позовною заявою, судом встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивачем не зазначено:

- індекс, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти позивача.

- реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України представника позивача.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вивчивши позовну заяву, суд встановив, що у переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

Представник позивача у позовній заяві вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

З приводу наведеної обставини необхідно зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. А споживачем, права якого захищаються цим законом, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті 5 Закону № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об`єктів справляння судового збору.

Відповідно до п. 22 ч. 1ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

А відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Слід зазначити, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли із кредитних правовідносин та лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Натомість у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг банку з кредитування, а навпаки, є особою, яка належним їй майном забезпечує відповідальність боржника у договорі кредитування.

Відтак, виходячи із змісту позовної заяви, спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів» і тому до позовної заяви має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Як випливає з позовної заяви, позивачем заявлено три позовні вимоги немасового характеру: про припинення іпотеки, дві вимоги про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн., 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу за позовну вимогу майнового характеру становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3 633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні шістдесят копійок).

Інформація про платіжні реквізити щодо сплати судового збору відображена, зокрема, на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/zbr/.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України (з урахуванням наведених судом недоліків) та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у зазначеному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст.175,177,185 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення іпотеки, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, виключення запису про державну реєстрацію обтяження та державну реєстрацію іпотеки - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко