Провадження №2/389/881/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі Іваніні В.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати йому додатковий строк достатній для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, що розташована на території Дмитрівської сільської ради з кадастровим номером :02:000:0667. На день смерті батька разом із ним за вищевказаною адресою проживала його дружина (матір позивача) ОСОБА_2 .. Тому вся родина була впевнена в тому, що саме мама вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини матері роз`яснено, що вона не може прийняти спадщину як спадкоємець першої черги спадкування через відсутність документів, які б підтверджували, що вона є дружиною спадкодавця. При цьому, нотаріус роз`яснив, що спадкоємцями першої черги спадкування також є діти спадкодавця, які можуть прийняти спадщину. Однак, нотаріус повідомив позивача про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як в установлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та разом із спадкодавцем не проживав на час смерті останнього. При цьому, позивач вказує, що його матір не заперечує щодо прийняття ним спадщини оскільки в силу свого похилого віку вона категорично відмовляється підтверджувати факт одруження із батьком та вважає за доцільне щоб спадщину прийняв саме позивач. Таким чином, задля того щоб родина не втратила будинок та земельну ділянку позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце попереднього розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача також в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розгляд справи провести без її участі.

Третя особа - ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати без її участі.

Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами справи, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України.

Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (заповненого російською мовою), позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Варна, Варненського району, Челябінської області. Його батьками значаться « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 » (а.с.6-8;10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Знам`янка Кіровоградської області, помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_4 від 23 грудня 1994 року та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №005238, за життя ОСОБА_3 належали: жилий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 3,91 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради (а.с.14;15).

Довідка видана виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області свідчить про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно з 23 лютого 1979 року та до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вищевказаною адресою проживала його дружина ОСОБА_2 , яка і на теперішній час там проживає (а.с.16).

Із матеріалів спадкової справи №116/2024 заведеної 14 жовтня 2024 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріуса звернулась його дружина ОСОБА_2 (а.с.32-43).

Роз`ясненням нотаріуса повідомлено ОСОБА_2 про те, що вона не може прийняти спадщину як спадкоємець першої черги спадкування через відсутність документів, які б підтверджували, що вона є дружиною спадкодавця (а.с.17).

Також роз`ясненням нотаріуса повідомлено позивача про те, що він не може прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_3 оскільки він вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв, так як в установлений строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори не подав заяву про прийняття спадщини, інші спадкоємці згоди на подання ним заяви про прийняття спадщини не давали, разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач не проживав (а.с.18).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою,

Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.

Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач.

Крім того, частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно зі ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, з урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), оскільки спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці не встановлені, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, є поважною, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись 4,12,13, 81,89, 141,142, 200, 206, 223, 259, 263 -265, 354 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком в три місяці, який обчислювати з дня наступного після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач - Дмитрівська сільська рада, місце знаходження: площа Перемоги, 4, с.Дмитрівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, .

Третя особа - ОСОБА_2 , проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя Г.В. Берднікова