Провадження №: 2/336/3586/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача-адвоката Чернеги І.Ф. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення юридичного факту.

Ухвалою судді від 28.10.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачу роз`яснено, що всупереч вимогам ст.188 ЦПК, у позовній заяві не обґрунтовано, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, є основною та похідною позовними вимогами.

Між тим, 11.11.2024 від представника позивача адвоката Чернеги І.Ф. надійшла уточнена позовна заява, у якій заявлено наступні позовні вимоги, а саме: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; малолітнього сина ОСОБА_3 , 26.12.2022 залишити для подальшого проживання, самостійного виховання та утримання разом батьком ОСОБА_1 ; встановити факт, що батько ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 ..

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вимоги позивача підлягають роз`єднанню в самостійні провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Звертаючись до суду, позивач об`єднав в одне провадження вимоги про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані вимоги не є основними та похідними одна до одної, тобто вирішення позовних вимог не залежить від вирішення одна від одної.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Аналогічні положення містяться в абзаці 4 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Виходячи з викладеного вище, вимоги позивача підлягають роз`єднанню в самостійні провадження.

Керуючись ст. 188, 258, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Роз`єднати вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення юридичного факту.

Залишити на розгляд позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Виділити в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлення юридичного факту.

Передати копію ухвали судді до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для реєстрації позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлення юридичного факту в окреме провадження відповідно до ст. 14 ЦПК України у порядку, визначеному п.2 ч.6 ст.188 ЦПК.

Копію ухвали направити позивачу у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Суддя О.А. Савеленко