Справа № 373/1899/24
Номер провадження 2/373/895/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Хасанової В. В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

30.08.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через свого представника - ОСОБА_2 звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 175969-КВ1-002 про надання кредиту від 09.03.2021, в якій просило стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості в загальному розмірі 29769,18 грн, яка складається з: 15682,38 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14086,80 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Крім того, представник позивача - ОСОБА_2 просить стягнути на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 09.03.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 175969-КВ1-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 09.03.2021 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 175969-КВ1-002 про надання кредиту. 09.03.2021 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 175969-КВ1-002 про надання кредиту на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направив ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G7939 на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено ОСОБА_1 у своїй анкеті в особистому кабінеті, для підписання договору електронним підписом оноразовим ідентифкатором.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позивальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 24000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.85089584 процентів за кожен день користування Кредитом. Згідно п.2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надавши ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 24000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , яку вказав ОСОБА_1 при заповнені анкетних даних в особистому

кабінеті.

Відповідач ОСОБА_1 здійснив часткову оплату за Договором № 175969-КВ1-002 від 09.03.2021 на загальну суму 16613,90 грн, салативши останню оплату за кредитом 26.01.2022 на суму 200,00 грн.

Ухвалою суду від 18.10.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем на електронну пошту, також копія ухвал відповідачу надіслана засобом поштового зв`язку.

Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованими є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-69 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Судом встановлено, що 09.03.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 уклали Договір № 175969-КВ1-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Сторонами Договору досягнуто згоди щодо основних умов по кредиту: Тип Кредиту: Кредит; Строк кредиту: 16 тижнів; Процента ставка: в день 0,85089584, фіксована; Комісія за надання Кредиту: 2400,00 грн; Загальний розмір наданого Кредиту: 24000,00 грн; Термін дії Договору: до 29.06.2021; Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 42240,00 грн; Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 373,90448160 процентів;

В п.2. Договору закріплено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, де останнім днем сплати визначено 29.06.2021 і загальний платіж на вказану дату складає 5280,00 грн, з яких: 4718,72 грн - частковий платіж основної суми; 561,28 грн - проценти за користування кредитом.

Згідно з п.4 Договору, у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів, та встановлюється у розмірах, що наведені нижче та відповідно Розділу 5 Правил надання споживчих кредитів: У разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 10 % від загальної суми простроченої заборгованості; У разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 20 % від загальної суми простроченої заборгованості; У разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 30 % від загальної суми простроченої заборгованості.

Відповідно до пунктів 5, 6, 9 Договору, позичальник має право повністю або частково достроково повернути кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів, про що він зобов`язаний повідомити Кредитодавця з оформленням відповідного документа. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

На підтвердження укладення договору про надання кредиту до позову додано Пропозицію укласти Договір (оферта) № 175969-КВ1-002 про надання кредиту від 09.03.2021; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 175969-КВ1-002 про надання кредиту від 09.03.2021; Паспорт споживчого кредиту від 09.03.2021; Візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного Договору про надання кредиту 175969-КВ1-002 від 09.03.2021 в інформаційно-телекомунікацій системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com від 09.03.2021; Анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - www.my.bizpozyka.com) з особистими даними відповідача ОСОБА_1 ; розрахунковий документ про перерахування ОСОБА_3 24 000 грн згідно з кредитним договором № 175969-КВ1-002 від 09.03.2021.

Згідно з наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацією, банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 ; 09.03.2021 згідно з випискою по картці № НОМЕР_2 ОСОБА_1 зафіксовано надходження грошових коштів на суму 24 000 грн від TOV BP.

Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором № 175969-КВ1-002 про надання кредиту від 09.03.2021, перерахувавши 09.03.2021 на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 грошові кошти на картку НОМЕР_3 в розмірі 24000,00 грн згідно кредитного договору № 175969-КВ1-002 від 09.03.2021.

Відповідач ОСОБА_1 не в повному обсязі виконав умови кредитного договору з повернення кредитних коштів та сплати процентів, тому станом на 16.08.2024 загальна заборгованість відповідача склала 29769,18 грн, з яких: 15682,38 грн - заборгованість за тілом кредиту: 14086,80 грн - заборгованість по відсотках; 0,00 грн - комісія; 0,00 грн - штрафи.

З розрахунку заборгованості за договором № 175969-КВ1-002 від 09.03.2021 станом на 16.08.2024 вбачається, що відповідач здійснював погашення за кредитом та на погашення кредиту вніс грошових коштів на загальну суму 16613,90 грн, які були зараховані наступним чином: 8317,62 грн - на погашення кредиту; 5896,28 грн - на погашення відсотків; 2400,00 грн - на погашення комісії.

З розрахунку також слідує, що після 29.06.2021 (дата закінчення договору) відповідач здійснював погашення кредиту і всі внесені ним кошти зараховувалися лише на погашення кредиту, а саме: 18.08.2021 - 1380,00 грн; 17.09.2021 - 1000,00 грн; 29.09.2021 - 100,00 грн; 19.10.2021 - 300,00 грн; 31.10.2021 - 300,00 грн; 19.11.2021 - 100,00 грн; 18.12.2021 - 200,00 грн; 26.01.2022 - 200,00 грн. На дату останнього платежу - 26.01.2022, борг відповідача за кредитом становив 15682,38 грн, саме цю суму боргу за кредитом і просить стягнути відповідач.

Що стосується розміру відсотків, то по закінченню строку дії договору, тобто після 29.06.2021 заборгованість за відсотками становила 14086,80 грн, розмір якої після закінчення строку дії договору не змінювався.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України зазначається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20.

Підписавши 09.03.2021 договір про надання споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору та взяв на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування.

З розрахунку заборгованості за договором № 175969-КВ1-002 від 09.03.2021 станом на 16.08.2024 вбачається, що відповідач здійснював погашення за кредитом та на погашення кредиту вніс грошових коштів на загальну суму 16613,90 грн, які були зараховані наступним чином: 8317,62 грн - на погашення кредиту; 5896,28 грн - на погашення відсотків; 2400,00 грн - на погашення комісії.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору. Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Крім того, в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Також, відповідно до пункту 6.38. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 по справі № 227/3760/19-ц, що «у разі, якщо договір виконувався обома сторонами то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір вважається укладеним та може бути оспорюваним».

Верховний Суд у справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зробив такі висновки: до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом поза будь-яким сумнівом встановлено, що 09.03.2021 між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» укладено Договір №175969-КВ1-002 про надання кредиту.

При укладені договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, суму кредиту 24000,00 грн, строк кредитування (16 тижнів; до 29.06.2021), плату за кредит (відсотки на залишок кредитного боргу), порядок погашення кредиту та відсотків (щомісячними платежами) та відповідальність позичальника за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач отримав від позивача 24000,00 грн кредитних коштів, однак свої зобов`язання у відповідності до умов договору не виконав. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість на загальну суму 29769,18 грн, з яких: 15682,38 грн - заборгованість за кредитом; 14086,80 грн - заборгованість по відсотках, 0,00 грн - комісія; 0,00 грн - штрафи.

Після 29.06.2021 (дата закінчення строку дії договору) розмір заборгованості за відсотками за користуванням кредитом не змінювалася.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості, що наданий позивачем щодо наявної заборгованості у відповідача ОСОБА_1 , оскільки нарахування суми прострочених платежів по тілу кредиту та відсотків позивач здійснював у відповідності до умов договору та під час його дії, після чого нарахування відсотків було припинено.

Наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом слідує з умов укладеної між сторонами у справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 29769,18 грн підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судових витрат.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму заборгованості за Договором № 175969-КВ1-002 про надання кредиту від 09.03.2021 в розмірі, що складає 29769 (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) гривень 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»; адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411; .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Хасанова