Провадження № 2/201/1156/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі :

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05 листопада 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить суд :

?Визнати за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_1 .

?Визнати за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки транспортного засобу марки ВАЗ 2108,1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

?Стягнути зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову компенсацію в розмірі 2/6 частки вартості транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб., у сумі 16 126,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На момент смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було, заповіту померлий не складав.

Відповідно до даних спадкової справи, зареєстрованої 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською Іриною Юріївною в спадковому реєстрі за № 66314324, спадкоємці першої черги: донька ОСОБА_3 , син ОСОБА_6 , який подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 подала заяву про відмову від спадщини, дружина ОСОБА_4 .

09 липня 2021 року позивач отримала свідоцтво про праву на спадщину за законом на 2/6 частки спадкового майна, яке за цим свідоцтвом складається з: частки квартири АДРЕСА_3 , інший спадкоємець на 1/6 частку спадкового майна дружина померлого ОСОБА_4 ; частки грошового вкладу з відповідними відсотками, інший спадкоємець на 1/6 частку спадкового майна дружини померлого ОСОБА_4 .

15 липня 2021 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/15 частки спадкового майна, яке за цим свідоцтвом складається з 1/5 частки кв. АДРЕСА_4 інший спадкоємець на 1/15 частку спадкового майна дружина померлого ОСОБА_4 .

14 липня 2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська І.Ю. своєю постановою відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності за законом: на частку кв. АДРЕСА_1 , оскільки квартиру придбано в період шлюбу та зареєстрованого на дружину ОСОБА_8 , 1/2 частки квартири за чоловіком визнано не було, та на автомобіль ВАЗ 2108, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, як право власності на автомобіль спадкоємець ОСОБА_3 на надала.

Так, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 належить також його право на спільне сумісне майно, яке було набуте спадкодавцем під час шлюбу з відповідачем ОСОБА_9 , саме на квартиру за адресою АДРЕСА_5 , яка була набута на підставі договору купівлі продажу від 23 листопада 1994 року та зареєстрована за ОСОБА_10 ; автомобіль ВАЗ 2108, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 25 жовтня 2000 року зареєстроване за ОСОБА_5 ; транспортний засіб марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб., який був зареєстрований 19 травня 2002 року за громадянкою ОСОБА_4 та 27 серпня 2021 року та відчужено відповідачем новому власнику.

Оціночна вартість об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_5 складає 671 595 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 03 листопада 2021 року за № 201-02965132.

Середня ринкова вартість транспортного засобу марки ВАЗ 2108,1992 року випуску, складає ( 1 800 доларів США + 1 500 доларів США) : 2х 26,2431 (курс НБУ на 04 листопада 2021 року 43 301 грн., що підтверджується витягом з сайту продажу автомобілів.

Середня ринкова вартість транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. за станом на дату оцінки складає 48 380 грн., що підтверджується висновком від 02 листопада 2021 року № 439т21.

Оскільки позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вона вимушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права (т. 1 а.с. 1-6).

Відповідач правом на надання відзиву не скористалася

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 листопада 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (т. 1 а.с.31-32).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (т. 1 а.с.33).

До суду 18 листопада 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (т. 1 а.с.34).

Ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом (т. 1 а.с. 35-36).

17 грудня 2021 року ухвалою суду задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів (т. 1 а.с. 44-45).

31 травня 2022 року на адресу суду надійшла витребувана спадкова справа (т. 1 а.с. 75-201).

16 червня 2022 року на адресу суду надійшли документи, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. (т. 1 а.с. 206-214).

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (т. 1 а.с. 220-221).

07 листопада 2022 року у справі було ухвалено заочне рішення (т. 1 а.с. 235-248).

04 жовтня 2023 року відповідачем подано заяву про скасування заочного рішення (т. 2 а.с. 7-14), яка протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана головуючому судді Демидовій С.О. (т. 2 а.с. 15).

Ухвалою судді від 06 жовтня 2023 року заява про скасування заочного рішення суду ОСОБА_4 залишено без руху (т. 2 а.с. 16-17).

13 листопада 2023 року ухвалою суду заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року було скасовано та справу призначено до розгляду (т. 2 а.с. 26-28).

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 66-67).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти визнання права власності за позивачем на 2/6 частини транспортного засобу, проти задоволення інших позовних вимог заперечував

Фактичні обставини встановленні судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_6 (а.с. 10), який є батьком позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_8 (т. 1 а.с. 3).

На час смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 18 червня 2004 року. Інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було, заповіту померлий не складав. (т. 1 а.с. 108).

Відповідно до даних спадкової справи, зареєстрованої 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською Іриною Юріївною в спадковому реєстрі за № 66314324, спадкоємці першої черги є:

донька ОСОБА_3 ,

син ОСОБА_6 , який подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 ,

мати ОСОБА_7 подала заяву про відмову від спадщини,

дружина ОСОБА_4 .

26 серпня 2020 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 77).

ІНФОРМАЦІЯ_2 син померлого ОСОБА_6 , звернувся з заявою до приватного нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 на користь доньки померлого ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 110).

24 вересня 2020 року з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 звернулася його матір ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 77 назвороті).

14 листопада 2020 року з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , звернулася його дружина ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 116), шлюб з якою було укладено 03 листопада 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_9 (т. 1 а.с. 120).

ОСОБА_7 , яка є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 129).

Згідно наданої відповіді КП «ДМБТІ», на запит приватного нотаріуса, повідомили що станом на 31 грудня 2012 рік в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_5 містяться відомості про право власності за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі продажу від 23 листопада 1994 року, приватним нотаріусом ДМНО Якушевою Г.С., за реєстром № 6062, зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 215п за реєстраційним № 26 (т. 1 а.с. 139, 142-143).

09 липня 2021 року позивач отримала свідоцтва про праву на спадщину за законом на 2/6 частки спадкового майна, яке за цим свідоцтвом складається з:

2/6 частки квартири АДРЕСА_3 , у тому числі з урахуванням 1/3 частки від якої відмовився син померлого ОСОБА_6 , інший спадкоємець на 1/6 частку спадкового майна дружина померлого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 192);

2/6 частки грошового вкладу з відповідними відсотками, у тому числі з урахуванням 1/3 частки від якої відмовився син померлого ОСОБА_6 , інший спадкоємець на 1/6 частку спадкового майна дружини померлого ОСОБА_4 (т. 1 а.с.194).

15 липня 2021 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/15 частки спадкового майна, яке за цим свідоцтвом складається з 1/5 частки кв. АДРЕСА_4 , інший спадкоємець на 1/15 частку спадкового майна дружина померлого ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 197).

14 липня 2021 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська І.Ю. своєю постановою відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право власності за законом: на частку кв. АДРЕСА_1 , оскільки квартиру придбано в період шлюбу та право власності зареєстрованого на дружину ОСОБА_8 , 1/2 частки квартир за чоловіком визнано не було та на автомобіль ВАЗ 2108, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, як право власності на автомобіль спадкоємець ОСОБА_3 на надала.

Так, на підставі договору купівлі продажу від 23 листопада 1994 року за ОСОБА_10 зареєстровано право власності на кв. АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 139,142-143).

Згідно інформації отриманої від територіального сервісного центу МВС № 1249 регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Дніпропетровській області від 23 лютого 2021 року № 31/4-1249-143 станом на 23 лютого 2021 рік за померлим ОСОБА_5 зареєстровано 25 жовтня 2000 року автомобіль ВАЗ 2107, 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 25 жовтня 2000 року (а.с. 136).

Відповідно до отриманої інформації від регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Дніпропетровській області від 27 серпня 2021 року № 31/4-189 за громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 травня 2002 року зареєстровано транспортний засіб марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. (а.с. 21)

06 жовтня 2020 року відповідач за договором купівлі продажу транспортного засобу продала транспортний засіб DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. ОСОБА_12 , сума договору склала 68 950 грн. Покупець зареєстрований за тією ж адресою, що і відповідач АДРЕСА_5 (209).

За життя ОСОБА_5 не звертався про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та не отримував свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя.

Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 22 КпШС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності. При цьому не мають значення підстави, на яких майно придбане: куплене, одержане в результаті обміну чи у вигляді винагороди за працю. Не має значення також і те, на чиє ім`я виданий правовстановлюючий документ на майно.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на цю дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, спірна квартира АДРЕСА_1 та транспортні засоби, були придбані сторонами під час шлюбу, належали подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частка. Тому після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на частину спірної квартири, транспортного засобу ВАЗ 2107, 1992 року випуску та частину транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дня прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ст. 1270 УЦК України.

Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат").

Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 та має право на 2/6 частки спірної квартири АДРЕСА_1 та транспортних засобів марки ВАЗ 2107, 1992 року випуску, марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. Куб в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_4 яка у встанволений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_13 та має право на 1/6 частик спірної квартири АДРЕСА_1 та транспортних засобів марки ВАЗ 2107, 1992 року випуску, марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. Куб в порядку спадкування за законом.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18) зроблено висновок про те, що визначення судом частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно за померлими не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності.

Позивач у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса для оформлення спадщини на спадкове майно, а саме кв. АДРЕСА_1 та транспортний засіб ВАЗ та їй було відмовлено в зв`язку з неможливістю встановлення обсягу спадкової маси та відсутності правовстановлюючого документа.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену частку квартири та транспортний засіб ВАЗ.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки транспортного засобу марки ВАЗ 2108,1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Стосовно позовних вимог щодо компенсації вартості транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. Куб , який входив в спадкову масу суд виходить з наступного.

Відповідно до отриманої інформації від регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Дніпропетровській області від 27 серпня 2021 року № 31/4-189 за громадянкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 травня 2002 року зареєстровано транспортний засіб марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. (т. 1а.с. 21)

06 жовтня 2020 року відповідач за договором купівлі продажу транспортного засобу продала транспортний засіб DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб. ОСОБА_12 , сума договору склала 68 950 грн. Покупець зареєстрований за тією ж адресою, що і відповідач АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 209).

Таким чином ОСОБА_4 здійснила відчуження транспортного засобу, який входив до складу спадщини, чим порушила право іншого спадкоємця ОСОБА_3 на спадщину частини транспортного засобу, який належав її батьку на праві власності, на оформлення права на спадщину.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1219 ЦК України) Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. (ст. 1396 ЦК України).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час ч. 5 ст. 1296 ЦК України встановлено що Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3, ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Оскільки позивач позбавлена можливості набути право власності на спірний транспортний засіб у зв`язку з його відчуженням відповідачем, а тому вона має право на компенсацію вартості транспортного засобу у частині яка дорівнює 2/6 частини спадкового майна в розмірі 16 126,67 грн., яка розраховано із середньо ринкової вартості транспортного засобу, яка станом на дату оцінки складає 48 380 грн., що підтверджується висновком від 02 листопада 2021 року № 439т21.

При визначені розміру компенсації вартості частки транспортного засобу визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями майна на час розгляду справи, що узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15, в якій Верховний Суд зазначив, що такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для стягнення зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову компенсацію в розмірі 2/6 частки вартості транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб., у сумі 16 126,67 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд керуючись ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесенні судові витрати у вигляді оплати судового збору в розмірі 2 544,25 грн, та 1 000 грн. витрати на експертне дослідження

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частки транспортного засобу марки ВАЗ 2108,1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Стягнути зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову компенсацію в розмірі 2/6 частки вартості транспортного засобу марки DAEWOO NUBIRA, 1999 року випуску, об`єм двигуна 1 600 см. куб., у сумі 16 126,67 грн.

Стягнути зі ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 544,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шатковська Ірина Юріївна, АДРЕСА_7

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2024 року

Суддя С.О. Демидова