ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 703/115/21
Провадження № 22-ц/821/1330/24
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,

секретаря Мунтян К. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2024 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживачів, у складі головуючого судді Бароніна Д. Б.,

в с т а н о в и в :

У січні 2021 року КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення.

19.11.2021 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуги з централізованого опалення житла, зустрічний позов ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2021 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2023 позовну заяву КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача залишено без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 30.05.2023 ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2022 в частині залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав позивача скасовано та направлено справу до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2023 справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

Після неодноразового задоволення відводів, згідно з розпорядженням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 1 від 06.05.2024, справу № 703/115/21 за позовом ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача передано до Черкаського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 15.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача та повторно розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2024, яку відображено у протоколі судового засідання, було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання про повторне проведення підготовчого засідання, оскільки, на думку суду, в цій справі вчинено всі необхідні підготовчі дії.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2024, яку відображено у протоколі судового засідання, було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяв від 30.04.2024 та від 06.04.2024 про збільшення розміру позовних вимог, оскільки згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2024позов ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що у провадженні іншого суду перебуває на розгляді справа № 703/1672/23 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які зазначені в цій цивільній справі.

Не погоджуючись із ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.06.2024, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в порушення ч. 8 ст. 268 ЦПК Україн6и Черкаським районним судом Черкаської області, як судом першої інстанції, без належних на те повноважень скасовано ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті справи та постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду.

Зазначає, що судом не витребувані документи, що містяться в матеріалах справи № 703/1672/23, а саме зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 від 01.06.2023 та не досліджено вказані в них підстави позовів, які, на думку скаржника, мають відмінності.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути цю справу у відсутність сторін у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, у провадженні іншого суду перебуває справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Приписи п. 4, п. 11 ч. 1 ст. 257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15 (провадження № 14-58цс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями ст. 257 ЦПК України.

У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема залишати позов без розгляду.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вимог пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду викладено в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 755/16267/17, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/2532/22-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 520/97/18, від 30 червня 2023 року у справі № 522/13894/22.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/21932/21 зазначено, що по суті, пред`явлення цього позову, коли на розгляді перебуває інший тотожний позов, є зловживанням процесуальними правами (п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Судом встановлено, що у даній справі № 703/115/21 ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до КП «Смілакомунтеплоенерго» та просив суд:

- визнати, що послуг з централізованого опалення належної йому квартири від КП «Смілакомунтеплоенерго» він не отримував, не отримує та не має наміру отримувати;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з нього;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснює і використовує щодо нього нечесну та агресивну підприємницьку практику, яка містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зібрало, зберігає, використовує та поширює конфіденційну інформацію про його особу без його згоди;

- визнати за ним право на отримання відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди з КП «Смілакомунтеплоенерго»;

- стягнути з КП «Смілакомунтеплоенерго» на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок порушення його прав, в сумі 34722,14 грн або в сумі 25884,92 грн (у позовній заяві в редакції від 19.11.2021 позивач на двох різних аркушах вказав різні суми вимог) (т. 1 а.с. 161, 166);

- постановити окрему ухвалу з метою сприяння розкриттю кримінальних правопорушень захисту особи, її прав, свобод, власності від злочинних та кримінально протиправних посягань, щодо посадових осіб КП «Смілакомунтеплоенерго» та направити до відповідних органів для ініціювання у встановленому законом порядку притягнення їх до відповідальності за вчинення щодо нього злочину передбаченого, ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 189, 192, 355, 356, 366, 367 КК України та направити органу досудового розслідування (т. 1 а.с. 161-166).

Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що між ним та КП «Смілакомунтеплоенерго» відсутні договірні відносини. ОСОБА_1 вважає, що належна йому квартира у встановленому законом порядку відключена від мереж централізованого опалення та зазначає, що в ній встановлено індивідуальне електричне опалення, а послугу з теплопостачання від КП «Смілакомунтеплоенерго» за період з лютого 2018 року по теперішній час він не отримував, не отримує та не мав наміру отримувати.

Зазначає, що листом від 17 вересня 2018 року він повідомив керівника КП «Смілакомунтеплоенерго», що належна йому квартира відключена від мереж централізованого опалення будинку та в ній встановлено індивідуальне електричне опалення.

Однак, незважаючи на його звернення, КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з вимогою про стягнення з нього грошових коштів за послугу, яка фактично не надавалась та ним не отримана.

Вважає, що сам факт вчинення правопорушення є доказом заподіяння йому моральної шкоди, як потерпілому, внаслідок порушення його прав, протиправність діяння заподіювана моральної шкоди КП «Смілакомунтеплоенерго» полягає в зловживанні правом.

Крім того, вказує, що у зв`язку з протиправною поведінкою КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо нього протягом тривалого часу, він зазнав душевних страждань, що полягають у наявності у нього депресивного стану, психологічного дискомфорту, які призвели до порушення сну, гіпертонічного кризу, внаслідок чого він змушений був звертатись до закладів охорони здоров`я і поніс додаткові матеріальні витрати на лікування та відновлення здоров`я. Період, за який просив стягнути моральну шкоду, визначив з лютого 2018 року по жовтень 2021 року.

Разом з тим, у справі № 703/1672/23 ОСОБА_1 02.06.2023 подав зустрічний позов до КП «Смілакомунтеплоенерго», в якому просив суд:

- визнати, що послуг з централізованого опалення належної йому квартири від КП «Смілакомунтеплоенерго» він не отримував, не отримує та не має наміру отримувати;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з нього;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснює і використовує щодо нього нечесну та агресивну підприємницьку практику, яка містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зібрало, зберігає, використовує та поширює конфіденційну інформацію про його особу без його згоди;

- визнати за ним право на отримання відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди з КП «Смілакомунтеплоенерго»;

- стягнути з КП «Смілакомунтеплоенерго» на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок порушення його прав в сумі 192000,12 грн;

- постановити окрему ухвалу з метою сприяння розкриттю кримінальних правопорушень захисту особи, її прав, свобод, власності від злочинних та кримінально протиправних посягань, щодо посадових осіб КП «Смілакомунтеплоенерго» та направити до відповідних органів для ініціювання у встановленому законом порядку притягнення їх до відповідальності за вчинення щодо нього злочину передбаченого, ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 189, 192, 355, 356, 366, 367 КК України та направити органу досудового розслідування.

Пред`являючи вказаний позов, визначаючи предмет позову та обґрунтовуючи його відповідними обставинами, ОСОБА_1 вказує, що оскільки між ним та КП Смілакомунтеплоенерго» відсутні договірні відносини, відтак у КП «Смілакомунтеплоенерго» відсутнє право вимоги грошових коштів з нього за ненадану та неотриману послугу із централізованого опалення.

Зазначає, що належна йому квартира у встановленому законом порядку відключена від мереж централізованого опалення та в ній встановлено індивідуальне електричне опалення. За вказаних обставин, ОСОБА_1 вважає, що послугу з теплопостачання від КП «Смілакомунтеплоенерго» за період з лютого 2018 року по теперішній час він не отримував, не отримує та не мав наміру отримувати, що на його думку свідчить про відсутність права вимоги та повну необґрунтованість претензій КП «Смілакомунтеплоенерго» пред`явлених до нього в первісному позові.

Сам факт вчинення правопорушення є доказом заподіяння йому моральної шкоди, як потерпілому, внаслідок порушення його прав, протиправність діяння заподіювана моральної шкоди КП «Смілакомунтеплоенерго» полягає в зловживанні правом.

Крім того, вказує, що у зв`язку з протиправною поведінкою КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо нього протягом тривалого часу, а саме, починаючи з лютого 2018 року по травень 2023 року, що становить п`ять років і три місяці, він зазнав душевних страждань, що полягають у наявності у нього депресивного стану, психологічного дискомфорту, які призвели до порушення сну, гіпертонічного кризу, внаслідок чого він змушений був звертатись до закладів охорони здоров`я і поніс додаткові матеріальні витрати на лікування та відновлення здоров`я. Завдану моральну шкоду позивач за зустрічним позовом оцінює в розмірі 192000,12 грн.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року у задоволенні вищенаведеного зустрічного позову відмовлено повністю.

Станом на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, вказане рішення не набрало законної сили, а ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03.06.2024 розгляд апеляційної скарги на рішення у справі № 703/1672/23 призначено на 23.07.2024.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року в справі за позовом КП «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 липня 2024 року залишено без руху та надано для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У обох справах, № 703/115/21 та 703/1672/23, ОСОБА_1 керувався тими ж нормами матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у справах № 703/115/21 та № 703/1672/23 позивач ОСОБА_1 заявив до одного й того самого відповідача одні й ті самі позовні вимоги, які ґрунтуються на одних і тих самих підставах, а саме, що на думку ОСОБА_1 , між ним та комунальним підприємством відсутні договірні відносини, належна йому квартира відключена від мереж централізованого опалення, комунальне підприємство зловживає правом вимоги, а його вимоги та дії щодо сплати коштів завдають йому моральної шкоди.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що предмет позову залишається незмінним у виді відшкодування моральної шкоди, завданої через необґрунтовані, на думку позивача, вимоги та дії з боку комунального підприємства. Крім того, у обох справах моральна шкода пов`язана з вимогами та діями комунального підприємства щодо сплати боргу за постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року, при цьому у справі № 703/1672/23 цей період є ширшим (по травень 2023 року), що свідчить про охоплення предмету та підстав позову ОСОБА_1 у справі № 703/115/21 аналогічними предметом та підставами у справі № 703/1672/23.

Слід зазначити, що предмет та підстави позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у справі № 703/1672/23 є більшими та повністю охоплюють аналогічні предмет та підстави такої шкоди, період за який її просять стягнути у справі № 703/115/21, що сприятиме найбільш ефективному вирішенню спору між сторонами по справі. Указане відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

При цьому суд першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, правильно вважав, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди та спосіб її розрахунку не є зміною предмету чи підстав позову, оскільки має місце лише зміна кількісних показників вимог майнового характеру, а не предмету чи підстав позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 липня 2022 року у справі № 712/12651/20-ц.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 11 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Н. І. Гончар