Провадження № 2-др/756/81/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва
в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.,
за участю секретаря - Євтушик В.І.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду в м.Києві заяву Іноземного підприємства «І-АР-СІ» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА І-АР-СІ», третя особа : ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про визнання недійсним акту огляду транспортного засобу, -
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача в судове засідання 24.06.2024 року не з`явилася, подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. За клопотанням представника позивача судом відкладено розгляд справи та заява відповідача про винесення додаткового рішення судом направлена на адресу представника позивача, про що свідчить роздруківка із системи «Електронний суд».
В судове засідання призначене на 03.07.2024 року на 11 год.30 хв. сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача повторно подала клопотання про надання доступу до матеріалів справи в електронному виді або шляхом надсилання їх на її офіційну електронну адресу. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін, оскільки заява про постановлення додаткового рішення судом направлена на електронну адресу представника позивача судом.
Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 в грудні 2022 року звернувся до суду з позовом до Іноземного підприємства І-АР-СІ , третя особа : ПАТ «ППРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про визнання недійсним акту огляду транспортного засобу.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.03.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Подаючи відзив на позов відповідач посилався на те, що позивачем подано завідомо безпідставний позов, що вважав є зловживанням процесуальними правами, оскільки спірний акт був предметом розгляду в Голосіївському районному суді м.Києва, який рішенням від 03.03.2021 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Просто-Страхування» шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в розмірі 132 901 грн., судовий збір в сумі 1993,51 грн., витрати на надання правової допомоги 3000 грн. Рішення суду першої інстанції залишено без змін Київським апеляційним судом 17.06.2022 року. В своєму відзиві відповідач посилався на те, що орієнтовний розмір судових витрат становить 15 000 грн. До відзиву стороною відповідача надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Оліфір К.М., договір про надання адвокатських послуг № 2024 від 01.01.2024 року ордер адвоката Оліфір К.М.

07.02.2024 року до суду надійшла заява відповідача в якій посилається на ч.2, 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат у справі № 756/11399/22 за позовом ОСОБА_1 до Іноземного підприємства «І-АР-СІ» надає додаткову угоду № 1 від 15.01.2024 року та Акт приймання-передачі адвокатських послуг до договору про надання адвокатських послуг № 2024 від 01.01.2024 року з детальним описом наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, проте при постановленні судового рішення не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додатковою угодою № 1 від 15.01.2024 року до договору про надання адвокатських послуг № 2024 від 01.01.2024 року сторони визначили порядок оплати адвокатських послуг , де передбачили вартість послуг вивчення документів у справі № 756/11399/22 - 1000 грн., усна консультація у справі № 756/11399/22 - 2000 грн., підготовка відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 12000 грн. (а.с.96)

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3 ) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи , кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 15000 грн.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України, суд , що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін , оскільки спір є малозначним, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд вважає що витрати в сумі 15000 грн. на професійну правничу допомогу не відповідають обсягу виконаної адвокатом роботи при формуванні відзиву та надання консультації, та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що буде відповідати об`єму виконаної адвокатом роботи при вирішенні малозначного спору судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА І-АР-СІ» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ІНОЗЕМНОГО ПІДПРИЄМСТВА І-АР-СІ» (, м.Київ, вул. Марка Вовчка, 18а) витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

В задоволенні решти стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду виготовлено 03.07.2024 року.

Суддя