Справа № 303/5076/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Ідея-банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчука Б.І. від 17.06.2024 позовна заява АТ «Ідея-банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів залишена без руху, оскільки в порушення вимог ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача ОСОБА_2 не долучено документ, що підтверджує її повноваження.

24.06.2024 ОСОБА_2 подала до суду заяву про усунення недоліків в якій зазначила, що ухвала є необґрунтованою, незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права, оскільки ціна позову у даній справі становить 100753,37 грн., тобто не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначних справ, тому відповідно до ст.121 прим. 2 Конституції України, ч.3, ст.58, ст.60, п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України представником позивача у даній с праві при поданні позовної може бути фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, та повноваження якої підтверджені, зокрема довіреністю. Вважала, що до спірних правовідносин необхідно врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №826/5500/18, від 28.12.2022 у справі №826/23910/15, від 27 вересня 2023 у справі №367/1152/23. Також посилалась на ч.4 ст.19, ч.ч.1,4 ст.274 ЦПК України і вважала, що справа є незначної складності та не належить до виключень із категорій, передбачених п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України, тому вона є малозначною. Вважала, що представляти інтереси АТ «Ідея Банк» в суді у даній справі, зокрема підписувати позовну заяву, має право його представник за довіреністю, який не має статусу адвоката.

Але з вказаними доводами неможливо погодитись, позаяк на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів позивача до позовної заяви долучено копію довіреності на її ім`я від 24.04.2024, яка не підтверджує повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів позивача виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року, у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Згідно ч.2 ст.15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 3 ст.58 ЦПК України передбачає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Позивачем не долучено до справи докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 згідно ч.3 ст.58 ЦПК України має право на самопредставництво АТ «Ідея Банк», оскільки є керівником, членом виконавчого органу товариства або є іншою особою, уповноваженою діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Частини 1,2 ст.60 ЦПК України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Виходячи з поданого до суду позову та додатків до нього ОСОБА_2 не має процесуального статусу законного представника, а також між позивачем та відповідачем не виник спір з трудових відносин.

При вирішенні питання чи відноситься спір до малозначних, по яким представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу суд виходить з наступного.

Так, Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України. Пункти 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене пунктами 1,5 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Судом встановлено, що на момент звернення з позовом до суду п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України втратив чинність і Верховна Рада України не привела нормативне регулювання, встановлене п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України, у відповідність до Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 22.11.2023.

Таким чином, виходячи з викладеного ч.6 ст.19 ЦПК України (у редакції Закону, який діяв на момент звернення з позовом до суду) передбачала, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу.

Виходячи із заявлених позовних вимог справу неможливо віднести до малозначних за пунктами 3 та 4 ч.6 ст.19 ЦПК України.

Справа також не є малозначна за п.2 ч.6 ст.19 ЦПК України, оскільки зазначений пункт не містить імперативної норми, а наділяє суд дискреційними повноваженнями на віднесення справи до категорії незначної складності та, як наслідок, визнання справи малозначною. Чинне процесуальне законодавство не містить переліку підстав, за наявності яких суд може визначити справу малозначною, а визначає, що справа незначної складності може бути визнана судом малозначною, проте прийняття такого рішення не обов`язок, а право суду. Питання щодо віднесення справи до категорії малозначних справ вирішується судом при відкритті провадження у справі.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду у позивача не було підстав відносити справу до категорії малозначних.

Крім того, беручи до уваги розмір ціни позову як критерій віднесення справи до категорії малозначних, а також ту обставину, що ціна позову по даній справі складає 100 753,37 грн, що значно перевищує встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та розмір мінімальної заробітної плати, дану справу неможливо віднести до категорії малозначних.

Також вважаю необхідним зазначити, що посилання ОСОБА_2 на висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №826/5500/18, від 28.12.2022 у справі №826/23910/15, від 27 вересня 2023 у справі №367/1152/23 не підлягають врахуванню при розгляді цієї справи, оскільки правовідносини по справам №826/5500/18, №826/23910/15, №367/1152/23 не є подібними до правовідносин по цій справі.

Таким чином, виходячи з викладеного представником у суді по цій справі не може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу, а може бути керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважену діяти від імені товариства відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або адвокат.

Вважаю, що за таких обставин долучена до позовної заяви копія довіреності на ім`я ОСОБА_2 від 24.04.2024 не підтверджує її повноважень на представництво інтересів позивача.

Частина 3 ст.185 ЦПК України передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач у встановлений термін не виконав зазначені в ухвалі від 17.06.2024 вимоги, оскільки не надав суду документ, що підтверджує повноваження представника позивача, тому позовну заяву необхідно вважати неподаною і повернути позивачу на підставі ст. 185 ч. 3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185,258-261,353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя