Справа № 442/6462/24 Провадження № 2/450/2002/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б,

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 90 996, 46 грн. грн.

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 16.02.2020 року близько 03 год. 00 хв. в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області, відбулася ДТП за участі автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 зазнав травм. Відповідно до витягу з ЄРДР від 21.02.2020 року, вказана ДТП відбулася з вини відповідача. На дату скоєння ДТП , відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 28.08.2020 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі Наказу № 1 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивачем було здійснено регламентну виплату в розмірі 34 320, 46 грн.. На підставі Наказу № 2 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивачем здійснено регламентну виплату в розмірі 56 676, 00 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було скеровано на адресу відповідача досудову вимогу, щодо погашення заборгованості, однак така в добровільному порядку не відшкодована. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.11.2023 року у справі № 450/3592/23, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , 16 лютого 2020 року близько 03 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Республіки Польща) та рухаючись ним по пл. Звенигородська поблизу будинку №1А, що в с. Звенигород Львівського району Львівської області, порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, а саме: Розділу 1, пункту 1.5 згідно якого: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; Розділу 2, пункту 2.3 підпункту «б» згідно якого: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; Розділу 2, пункту 2.3 підпункту «д» згідно якого: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; Розділу 12, пункту 12.3 згідно якого: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; Розділу 13, пункту 13.1 згідно якого: водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що виразились в тому, що ОСОБА_3 керуючи технічно-справним вище вказаним транспортним засобом, рухаючись в межах населеного пункту, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди яку він об`єктивно спроможний виявити, а саме пішохода потерпілого ОСОБА_2 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу відносно пішохода, внаслідок чого відбувся наїзд на потерпілого ОСОБА_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а саме: перелом обох гілок лівої лонної та лівої сідничної кісток з задовільним стоянням уламків, забійні садна лобної та потиличної ділянок, стан після закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з цефалічним синдромом, які викликали тривалий розлад здоров`я, і за цією ознакою відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. ОСОБА_3 16.02.2020 приблизно о 03:30 год, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 (реєстрація Республіки Польща), та рухаючись ним по площі Звенигородська поблизу будинку №1А у селі Звенигород в напрямку до села Гаї, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пунктів 24.1, 24.2 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Відповідно до пунктів 26.1, 26.2 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку; у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Встановлено, що станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

28.08.2020 року до МТСБУ звернувся ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди потерпілій особі ОСОБА_2 у розмірі 90 996, 46 грн. яка складається з наступних виплат : 17 160, 23 грн. - розмір регламентної виплати за шкоду, пов`язану з лікуванням; 17 160, 23 грн. - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності; 56 676, 00 грн. - шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності, що стверджується довідками про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 15.06.2022 року та № 2 від 01.07.2022 року,

16.06.2022 року МТСБУ виплатило заподіяну шкоду потерпілому у розмірі 34 320, 46 грн., що стверджується платіжним дорученням № 883980 від 16.06.2022 року.

01.07.2022 року МТСБУ виплатило заподіяну шкоду потерпілому у розмірі 56 676, 00 грн., що стверджується платіжним дорученням № 884382 від 01.07.2022 року.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тому враховуючи вищенаведене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем, який виплатив потерпілій особі завдану майнову шкоду, правомірно заявлені вимоги до відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 3 028, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України ,- задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , в порядку регресу 90 996, 46 (дев`яносто тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень 46 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, - 3 028, 00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , м. Київ, вул. Русанівський бульвар, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 04.11.2024 року.

СуддяН. Б. Добош