КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/6481/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9477/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисова О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Лукач О.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Кожухівський Я.І. звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що 14 травня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , шляхом підписання Акцепту оферти від 14 травня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 14 травня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Всі інші умови які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у Правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). Дані Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статті 641, 644 Цивільного кодексу України, укласти договір позики на умовах, що встановлені товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою - потенційним позичальником заявки на сайті товариства: www.moneyboom.ua на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані Правила. Електронний договір укладається на сайті ТОВ «Інфінанс» за однією з наведених далі електронних адрес: www.moneyboom.ua з використанням ITC.

Підписуючи договір позики позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», товариством йому надана. Акцентуючи оферту, позичальник підтвердив отримання пояснень товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.

До того ж, відповідно до договору позики, позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору, який відповідає умовам даного договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього договору, що відповідає його внутрішній волі.

22 червня 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 22.06.2022 до Договору факторингу № 22/06-22 від і 22.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 74 497,50 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.02.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № в розмірі 74 497,50 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім цього, позивач зазначав, що 24 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14733-05/2021, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить пункт 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розмішені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29122021 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 250,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.12.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №14733-05/2021 в розмірі 11250,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики № в розмірі 74 497,50 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 67 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; стягнути заборгованість за кредитним договором № 14733-05/2021 в розмірі 11 250,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; та стягнути понесені позивачем судові витрати (а.с. 3-7).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2024 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики № від 14 травня 2021 року в розмірі 74 497,50 грн., з яких: 70 00,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 331,86 грн. Всього стягнуто 76 829, 36 гривень. У задоволенні решти позову - відмовлено (а.с. 55-64).

Не погодившись з рішенням районного суду, 14 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення в частині стягнення з нього заборгованості за відсотками за договором позики № від 14 травня 2021 року у розмірі 67 497,50 грн. змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за відсотками за договором позики № від 14 травня 2021 року у розмірі 4 900,00 грн. та 372,50 грн. судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог; стягнути з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 4 026,00 грн. (а.с. 71-75, 93-96).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення в частині стягнення з нього заборгованості за відсотками у розмірі 67 497,50 грн. ухвалене з порушення норм матеріального права та є незаконним.

Вказував, що 14 травня 2021 року між ним та ТОВ «Інфінанс» було укладено договір позики № шляхом підписання акцепту оферти на укладення договору позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту. Згідно договору позики, розмір кредиту становить 7 000,00 грн., строк користування кредитом 20 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75 % застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. У разі неналежного виконання умов договору застосовується максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом.

Враховуючи викладене, вважав, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 20 днів, тобто по 03 червня 2021 року, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок становить 4 900,00 грн. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 67 497,50 грн. судом першої інстанції не було взято до уваги правові висновки, викладені Верховним Судом, відповідно до яких після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені проценти за кредитним договором та неустойку припиняється.

Оскільки строк кредитування становив 20 днів, то після закінчення строку дії договору припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за договорами.

Разом з тим, вказував, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами не отримував, оскільки з 10 березня 2022 року проходить військову службу під час мобілізації та воєнного стану у Національній Гвардії України, у зв`язку з чим з об`єктивних причин не міг скористатись своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву та подати суду документи, що підтверджують його заперечення (а.с. 71-75, 93-96).

08 травня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Летун Т.В., в якому остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін (а.с. 106-111).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, 14 травня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , шляхом підписання акцепту оферти від 14 травня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту /1 від 14 травня 2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с. 8-9).

Вказаним договором сторони обумовили: розмір кредиту 7 000,00 грн.; строк користування кредитом 20 днів; строк дії договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75% застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 9450,00 грн., за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 23810,65%, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 9450,00 грн., при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 23810,65%, при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності.

Вказаний договір позики було укладено на підставі заяви-анкети на отримання кредиту від № 3635536 від 14 травня 2021 року (а.с. 10).

На підтвердження підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 акцепт договору здійснив одноразовим ідентифікатором «5d5f3j» 14 травня 2021 року, який відправлено на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с. 12).

На підтвердження виконання ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язань за договором позики № /1 від 14 травня 2021 року, позивачем надано квитанцію про перерахування на картковий рахунок відповідача грошових коштів у сумі 7 000,00 грн. (а.с. 13).

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 14-16).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № в розмірі 74 497,50 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 497,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 14 травня 2021 року за період з 22 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було укладено, зокрема, договір позики № , за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений в договорі.

Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Таким чином, вказаний договір позики був підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 , на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факту підписання зазначеного кредитного договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджувався з розміром відсотків, стягнутих судом на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 67 497,50 грн., оскільки враховуючи, що строк користування кредитом становив 20 днів, апелянт вважав, що відсотки ТОВ «ФК «ЄАПБ» мало право нараховувати по 03 червня 2021 року.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».

Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 Постанови.

Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Проте, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договором позики № в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував того, що за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

За умовами договору позики № від 14.05.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було передбачено надання позики в розмірі 7 000,00 грн. строком на 20 днів. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 20 днів по 03 червня 2021 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (1,75%), становить 2 450,00 грн. (Сума кредиту 7 000 грн. х 1.75 % = 122,50 грн.; 122,50 грн. х 20 днів = 2 450,00 грн.). При цьому, позивач у наданому до районного суду розрахунку заборгованості не навів періоду такого розрахунку, розміру процентної ставки застосованої до такого розрахунку, визначивши станом на 22 червня 2022 року 7 000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 67 497, 50 грн. заборгованості за процентами (а.с. 19).

Апелянтом визнана сума заборгованості за процентами в сумі 4 900 грн.

Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Також, колегія суддів також враховує, що в договорі позики № від 14 травня 2021 року була зазначена загальна вартість кредиту в розмірі 9 450,00 грн., така ж сума була визначена і в паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем (а.с. 8, 11), проте позивач в позові просив стягнути 67 497,50 грн. відсотків, що значно перевищує ту вартість кредиту, про яку було попереджено споживача під час укладення договору.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказаний договір не містить умов нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом, який становить 20 днів. Посилання позивача в відзиві на апеляційну скаргу на Правила, в яких викладені всі інші умови договору, колегія суддів відхиляє, оскільки ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції зазначені Правила надані не були.

При цьому, суд не вбачає підстав для прийняття доказів, долучених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відзиву на апеляційну скаргу, оскільки вони були подані з порушенням, визначених ст. 83 ЦПК України строків їх подання, а відповідачем не наведено причин, які унеможливлювали їх подання разом з позовною заявою до суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене та враховуючи вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості за договором позики № від 14.05.2021 року, шляхом його зменшення з 74 497,50 грн. до 11 900,00 грн. за рахунок зменшення розміру заборгованості по відсоткам до 4 900,00 грн.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14733-05/2021 від 24 травня 2021 року в сумі 3000 грн. за тілом кредиту та 8250 грн. процентів за користування кредитними грошима, рішення районного суду сторони не оскаржували, тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України відмова в задоволенні цих вимог не була предметом перевірки апеляційного суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував копії ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, колегія зазначає наступне.

Як видно із матеріалів справи, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 49).

22 листопада 2023 року Вишгородським районним судом Київської області на адресу реєстрації її місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується супровідним листом (а.с. 53).

До суду повернулося поштове відправлення від ОСОБА_1 з відміткою працівників пошти за закінченням терміну зберігання (а.с. 54).

Однак, за змістом ч. 6 ст. 272 ЦПК України, що узгоджується з ч. 8 ст. 128 ЦПК України, наявність поштової відмітки «за закінченням терміну зберігання» не є підтвердженням вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та не вважається належним повідомленням сторони про процесуальні дії відповідного суду.

Таким чином, відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом першої інстанції.

Разом із тим, процесуальні права відповідача були поновлені апеляційним судом, яким було відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача та здійснено апеляційний перегляд справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду лише у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим.

Однак в даному випадку апеляційним судом таких обставин не встановлено, оскільки розгляд справи судом першої інстанції відбувся в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Щодо судового збору

Згідно з частинами 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, з відповідача на користь позивача, пропорційно до частини задоволених позовних вимог (13,87%) підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 372,27 грн.

Крім того, при подачі апеляційної скарги апелянт сплатив судовий збір у розмірі 4 026,00 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, сплачений ним судовий збір при подачі апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 лютого 2024 року - змінити, викласти абзац другий його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ - 35625014) суму заборгованості за договором позики № від 14 травня 2021 року в розмірі 11 900 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 900,00 грн. - заборгованості за відсотками, та 372,27 грн. судового збору.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ - 35625014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) - 4 026,00 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених положеннями пункту 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова