Справа № 932/5650/24
Провадження № 2-з/202/104/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 4 026 702,84 грн, яка складається з основного боргу у сумі 2 696 649,50 грн, інфляційного збільшення у розмірі 1 089 226,13 грн та штрафних санкцій у розмірі 240 827,21 грн.

20.11.2024 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 , яка є громадянкою Республіки Білорусь, у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, що передбачено ст.441 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є іноземкою, але має нову посвідку на проживання в Україні, а також те, що відповідачка збирає документи для виїзду за межі України, вважає, що об`єктивно існує ризик невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, яка відповідає вимогам ч. ч. 1, 2 ст.151 ЦПК України, та додані до неї документи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором, укладеним 20.10.2021 у м. Дніпрі між ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_3 , у сумі 2 696 649,50 грн, інфляційного збільшення у розмірі 1 089 226,13 грн та штрафних санкцій у розмірі 240 827,21 грн.

Ухвалою суду від 24.09.2024 позов забезпечено шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 101); заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуженняквартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 101).

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянкою Республіки Білорусь, заміжня за громадянином України, та має посвідку на постійне проживання на території України.

Згідно з ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати діяльності фізичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Посилання представника позивача на норми ст.441 ЦПК України суд вважає помилковими, оскільки вказана стаття розміщена у розділі VI ЦПК України «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ У ЦИВІЛЬНИХ СПРАВАХ ТА РІШЕНЬ ІНШИХ ОРГАНІВ (ПОСАДОВИХ ОСІБ)», тобто підлягає застосуванню вже на стадії виконання судових рішень і не може бути застосована судом на стадії судового розгляду.

Також суд зазначає, що встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 , яка є громадянкою Республіки Білорусь, у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду, на початковій стадії судового розгляду справи, у будь-якому разі призведе до непропорційного втручання держави в право ОСОБА_2 на свободу пересування, яке гарантовано ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та може призвести до незворотних наслідків для неї, враховуючи, що починаючи з 2014 року Україна є об`єктом збройної агресії з боку Російської Федерації.

Таким чином, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням позовних вимог, пересвідчившись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, але вказаний ризик вже забезпечений ухвалою суду 24.09.2024 шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії спрямовані на відчуження належних їй квартир; з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 , яка є громадянкою Республіки Білорусь, у праві виїзду за межі України до виконання рішення суду відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати усім учасникам справи.

За адресою https://ind.dp.court.gov.ua/sud0417 учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 21.11.2024

Суддя А. О. Михальченко