Справа № 604/1088/24
Провадження № 2/604/388/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі секретаря судового засідання Костів О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Підволочиськ Тернопільської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно., -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради про визнання за ними права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із чотирьох членів, окрім самих позивачів один з членів колгоспного двору ОСОБА_4 , яка була матір`ю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та бабою позивача ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, зокрема, входить і частка на право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. Спадкоємцем всього майна померлої за заповітом є позивачка ОСОБА_1 , вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку права власності на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця про право власності на вказане майно.

В зв`язку із наведеним позивачі просили визнати за кожним з них право власності на 1/4 частку житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за членами колгоспного двору, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

14 листопада 2024 року до суду надійшла заява позивачів про зміну розміру позовних вимог, згідно змісту якої позивачі просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору та на 1/2 частку вказаного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Решту заявлених раніше позовних вимог просили залишити без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За таких обставин, згідно з принципом диспозитивності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання за ними права власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - слід залишити без розгляду.

В призначене підготовче засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, подали до суду заяву згідно якої просили справу проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Скалатської міської ради в підготовче засідання не з`явився, подав заяву, згідно змісту якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 жовтня 1991 року, будинок розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з 2-х членів, головою якого є ОСОБА_4 . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Колодіївської Ради народних депутатів №52 від 26 вересня 1991 року.

Згідно реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 30 жовтня 1991 року, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з 2-х членів головою якого є ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу №1 стор. №93,За реєстром №47.

Згідно копії заповіту від 23 вересня 2023 року посвідченого ОСОБА_5 старостою Колодіївського старостинського округу Скалатської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02 вересня 2023 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Журавля С.С. від 12 липня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з наявністю неналежного правовстановлюючого документа. Також зі змісту даної постанови вбачається що спадкоємцем всього майна ОСОБА_4 за заповітом є ОСОБА_1 , спадкоємців, які за законом мають право на обов`язкову частку немає.

Згідно копії архівної довідки №594 від 13 червня 2024 року, виданої архівним відділом Тернопільської райдержадміністрації, за документами архівного фонду «Колодіївська сільська рада» у погосподарських книгах села Панасівка, станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_4 1935 року народження, голова господарства. Разом з нею проживали: ОСОБА_6 , 1971 року народження дочка, ОСОБА_1 , 1960 року народження дочка, ОСОБА_3 , 1982 року народження внук. Суспільна група господарства колгоспний двір.

Згідно інформації БТІ Підволочиського району №100 від 24 червня 2024 року, житловий будинок (будинковолодіння) АДРЕСА_1 зареєстровано в БТІ Підволочиського району за номером запису: 47 в книзі 01 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Реєстраційний номер об`єкта, належить ОСОБА_4 , у графі «Документи на підставі яких підтверджується право власності» зазначено: «Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 26 вересня 1991 року, видане на підставі рішення виконкому Колодіївської Ради народних депутатів №52 від 26.09.1991р.», крім того вказано площу даного будинковолодіння: загальна площа 58,1 кв.м., житлова площа 44,4 кв.м. Роком будівництва житлового будинку вказано 1955 рік.

З технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області 24 червня 2024 року та експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 58,1 кв.м, з них: житлова 44,4 кв.м., допоміжна 13,7 кв.м.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст.120-121, ст.123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Згідно копії будинкової книги станом 15 квітня 1991 року в спірному будинку проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Один із співвласників вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивачки ОСОБА_1 померла. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємців які за законом мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Однак позивачка ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 має право на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як член колгоспного двору, а також успадкувала по 1/2 частку вказаного будинку за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно з нормами ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Скалатської міської ради, про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,1 кв.м., з яких: житлова площа 44,4 кв.м., допоміжна площа 13,7 кв.м. на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 58,1 кв.м., з яких: житлова площа 44,4 кв.м., допоміжна площа 13,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Скалатської міської ради про визнання за ними права власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Б. Сташків