РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1118/24

2/609/460/2024

21 листопада 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В.

при секретарі судового засідання: Сандулович О.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: представника позивача ОСОБА_1 адвоката, Керея Юлії Борисівни

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 22 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат, Керея Юлія Борисівна (далі представник позивача) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

2. Позов обґрунтований тим, що 28.08.2010 був укладений шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 09.11.2023 у справі № 343/2202/23.

За час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення сімейних стосунків між сторонами діти разом з їх матір?ю переїхали із с. В. Іловиця Кременецького району, де вони народилися і проживали до осені 2023 року, до житлового будинку бабусі позивачки у АДРЕСА_1 .

Відповідач по справі виїхав за кордон ще у січні 2022 року і з того часу по даний час участі у вихованні дітей не приймає. Сплачує аліменти згідно рішення суду у розмірі 3500 грн. на кожну дитину починаючи із січня 2024 року.

За час шлюбу ОСОБА_5 була працевлаштована на підприємстві АТ «Укрпошта», чоловік переважно їздив на заробітки до Польщі, постійного доходу не отримував. Фінансово позивачці допомагали батьки.

Коли подружжя розпочало спільне життя, у будинку по АДРЕСА_2 , у ньому були просто побілені стіни, були встановлені дерев?яні вікна, меблі були лише на кухні, до будинку була підведена вода, частково облаштована ванна кімната та встановлена пральна машина. Будинок належний на праві власності відповідачу і ним було зареєстроване право власності на вказаний будинок до шлюбу.

За час спільного проживання позивач спільно із відповідачем придбали вікна металопластикові білого кольору 9 штук 9600 грн.; вхідні двері металопластикові темно коричневого кольору із елементами металевого декору 4700 грн.; металеві ворота із кованими елементами 10000 грн.; сходовий поручень металевий із кованими елементами 1900 грн.; садову гойдалка металеву із елементами дерева 9000 грн.; спальний гарнітур: ліжко двоспальне, шафа, дві тумби 1000 грн.; тумба під телевізор світло коричневого кольору 200 грн.; диван прямий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору 2000 грн.; диван прямий розкладний із тканинною оббивкою бордового кольору 1700 грн.; диван кутовий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору 1500 грн.; два м?які крісла із коричневою тканинною оббивкою коричневого кольору 600 грн.; шкаф (стінка) коричневого кольору 2000 грн.; стіл розкладний світло коричневого кольору 1600 грн.; 6 стільців дерев?яних із м?якими елементами світло коричневою тканинною оббивкою 3000 грн.; шкаф - стінка світло коричневого кольору 2000 грн.; кухонна мебель: стіл кухонний, диван кухонний кутовий, два стільці 3500 грн.; комод для взуття із м?яким сидінням світло коричневого кольору 1000 грн.; кухонний комбайн 1500 грн.; м`ясорубка 600 грн.; холодильник 3500 грн.; телевізор LG 1500 грн.; водонагрівач на 5 літрів 1500 грн.; водонагрівач на 50 літрів 4500 грн.; морозильна камера PRAIM 4500 грн.; глибинний насос 2550 грн.; грунтофрез 5000 грн.; саджалка картоплі 5500 грн.; картоплекопалка 4800 грн.; навісна косарка 12000 грн.; мийка високого тиску 2500 грн.; бензокоса 2000 грн.; бензопила ланцюгова 1000 грн.; автомобіль RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ) 165160 грн.; мотоцикл BAJAJ BOXER BM50 Х, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2019 року випуску, шасі НОМЕР_5 , об?єм двигуна 145 см. куб. 40877 грн.; мопед HONDA DIO, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 8000 грн.

17.10.2017 придбаний автомобіль RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 ). Ціна на час придбання зазначена у ЄДР транспортних засобів - 109174 (сто дев?ять тисяч сто сімдесят чотири гривні 00 копійок). Автомобіль зареєстрований на відповідача.

13.08.2019 приданий мотоцикл BAJAJ BOXER BM50 Х, державний номерний знак НОМЕР_10 , 2019 року випуску, шасі НОМЕР_5 , об?єм двигуна 145 см. куб. Ціна на час придбання зазначена в ЄДР транспортних засобів - 20520 (двадцять тисяч п?ятсот двадцять гривень). Мотоцикл зареєстрований на відповідача).

13.08.2019 придбаний мопед HONDA DIO, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 . Транспортний засіб оформлений на позивачку. У ЄДР транспортних засобів відсутня інформація про ціну придбання.

Всі вище перераховані речі та транспортні засоби за винятком автомобіля RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 ) знаходяться у розпорядженні відповідача та знаходяться у будинку за адресою АДРЕСА_2 . Автомобіль RENAULT KANGOO EXPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 ) знаходиться на даний час у розпорядженні та користуванні позивачки, оскільки він їй необхідний для належного догляду та турботи про дітей, а відповідач знаходиться за кордоном тому і не може користуватися автомобілем.

Все вище перераховане майно являється не подільним з огляду на тлумачення викладені у статті 183 ЦК України, адже кожна з цих речей не може бути розділена між співвласниками без втрати її цільового призначення та функціональних властивостей. Колишнє подружжя не можуть дійти спільної згоди у поділі спільного сумісного майна подружжя. Перешкоди позивачці, у користуванні спільним майном, вчиняє колишня свекруха, оскільки відповідач перебуває за кордоном. А тому позивач змушена була звертатися до суду із заявою про встановлення обмежувального припису щодо свекрухи. 11 квітня 2024 року Шумським районним судом Тернопільської області у справі № 609/521/24 було встановлено обмежувальний припис, щодо колишньої свекрухи позивача строком на шість місяців. Не зважаючи на те, що позивач на даний час користується транспортним засобом RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, вона не може у повній мірі ним розпоряджатися, адже реєстраційне посвідчення складене не ім?я відповідача. Тому, позивач вважає, що її право на спільне сумісне майно подружжя порушене і вважає за доцільне звернутися до суду із позовною заявою про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позивач являється особою із інвалідністю третьої групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_11 від 06.04.2016, на її догляді перебуває двоє спільних із відповідачем дітей. Позивачка має посвідчення водія і керує транспортними засобами. Мати повинна забезпечувати дітям належний догляд та усесторонній розвиток, тому позивачка має необхідність у транспортному засобі для того щоб відвозити дітей на гуртки, секції, додаткові заняття. Батько дітей, відповідач по справі вже кілька років не приїздить із за кордону не бере ніякої участі у догляді і вихованні дітей. Всі речі, які являються предметом спору відносяться до неподільних речей, тобто вони можуть бути поділені між сторонами лише у цілому вигляді, розділити кожну річ у рівних частках не можливо оскільки буде втрачено їх цільове призначення. Тому, враховуючи таку істотну обставину як інвалідність позивачки, враховуючи інтереси дітей, вважаю за доцільне просити суд розділити спільне сумісне майно, яке є предметом спору таким чином, щоб автомобіль RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 ) був належний на праві власності позивачці, а всі інші речі, які є предметом спору, належали відповідачу.

Представник позивача посилаючись на ст. 137 ЦПК України зазначає в позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат посений позивачем, який складається із судового збору у розмірі 3312,87 грн. та витрат на професійну правничу допомогу фактично понесені позивачем складають 15700 грн.

Зважаючи на вище викладені обставини та норми чинного законодавства представник позивача просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі у рівних частках, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на вікна металопластикові білого кольору 9 штук, вхідні двері металопластикові темно коричневого кольору із елементами металевого декору, металеві ворота із кованими елементами, сходовий поручень металевий із кованими елементами, садову гойдалку металеву із елементами дерева, спальний гарнітур у складі ліжко двоспальне світло коричневого кольору, шафа світло коричневого кольору, дві тумбочки світло коричневого кольору; тумба під телевізор світло коричневого кольору, диван прямий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору, диван прямий розкладний із тканинною оббивкою бордового кольору, диван кутовий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору, два м?які крісла із коричневою тканинною оббивкою коричневого кольору, шафа (стінка) коричневого кольору, стіл розкладний світло коричневого кольору, 6 стільців дерев?яних із м?якими елементами світло коричневою тканинною оббивкою, шафа - стінка світло коричневого кольору, кухонна мебель: кутовий кухонний диван із м?якою коричневою оббивкою, стільці кухонні із М?яким коричневим сидінням 6 штук; комод для взуття із м?яким сидінням світло коричневого кольору, кухонний комбайн, холодильник, м?ясорубка, телевізор LG, водонагрівач на 5 літрів, водонагрівач на 50 літрів, морозильна камера PRAIM, глибинний насос, грунтофрез, саджалка картоплі, картоплекопалка, навісна косарка, мийка високого тиску, бензокоса, бензопила ланцюгова, мотоцикл BAJAJ BOXER BM50 X, державний номерний знак BO6435AA, 2019 року випуску, шасі MD2A21BY8KWM2977, об?єм двигуна 145 см. куб., мопед HONDA DIO, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 . Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати у повному обсязі.

3. 26 вересня 2024 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій остання зазначає, що ознайомившись з позовною заявою, матеріалами доданими до неї, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо розподілу спільного майна подружжя, проте заперечує щодо стягнення судових витрат в повному обсязі. Відповідач хоче зазначити, що так як він поїхав працювати закордон, тому він добровільно поділив спільне майно подружжя та віддав придбаний ним автомобіль у власність дружині ОСОБА_1 , так як він їй був необхідний для кращого догляду за дітьми. Будь-якого спору щодо поділу набутого за спільне життя майна між відповідачем і позивачем не було. У разі якби позивач повідомила відповідачу, що вона має намір переоформити транспортний засіб Renault Kangoo на своє ім`я, чи продати його, то відповідач передав би довіреність на підставі якої вона могла б це зробити без проблем. Тому для відповідача є не зрозумілими причини звернення позивача до суду із вказаним позовом. У своїй позовній заяві позивач зазначає про те, щоб з відповідача були стягнуті витрати на правову допомогу у розмірі 15700,00 грн. Проте відповідач не може погодитись із даною вимогою. Відповідач працює на підприємстві «Піотро-Сталь» та отримує дохід в розмірі 2354,50 злотих, з вирахуванням податків та інших зборів відповідач отримує чистого доходу 1700,34 злотих за січень 2024 року та 1523,50 злотих, з вирахуванням податків та інших зборів відповідач отримує чистого доходу 1100,28 злотих за лютий 2024 року. Станом на 31 січня 2024 року курс польського злотого до гривні становив 9,4155 грн. Тобто чистий дохід відповідача становить за січень 2024 року 16009,55 грн. та за лютий 2024 року 10359,68 грн. Тому такий розмір доходу відповідача аж ніяк не можна назвати достатньо високим. Отримати довідку про дохід на даний час для доручення її до відзиву на позовну заяву не представилось можливим, так як було не достаньо часу для цього. Кожен місяць відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 7000,00 грн. згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року. Також на частковому утриманні відповідача перебуває мати ОСОБА_6 , яка перебуває під спостереженням у КНП Шумської міської ради «Шумська міська лікарня» з діагнозом Сг (рак) правої молочної залози III клінічної групи. Стан після хіміопроменевого лікування. Відповідач вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу в даній справі не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, змістом викладеного у позовній заяві, складністю отримання додатків до позовної заяви, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, відповідач вважає, що витрати на правову допомогу мають бути значно зменшені. Відповідач вважає, що представником позивача не було затрачено значну кількість часу та зусиль для підготовки даного позову до суду. А тому зазначені нею витрати на правову допомогу є неспівмірними фактичним виконаним роботам та завищені. Враховуючи наведене, представник відповідача просить позовні вимоги представника позивача про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задоволити частково. Здійснити розподіл спільного майна подружжя відповідно до позовних вимог. Зменшити розмір понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 1000 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 19 вересня 2024 року.

5. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року підготовче судове засідання по справі відкладено на 21 жовтня 2024 року.

6. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 листопада 2024 року.

7. В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак представила суду заяву про слухання справи у її відсутність, із повним підтриманням позовних вимог.

8. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, проте надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, поданий нею відзив підтримує у повному обсязі, просить позовні вимоги позивача задоволити частково, дійснити розподіл спільного майна подружжя відповідно до позовних вимог, зменшити розмір понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 1000 гривень 00 копійок.

9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

10. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 виданим Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, а/з № НОМЕР_13 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 виданим Шумським районни відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, а/з № 168.

11. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року справа № 343/2202/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано Франківської області, актовий запис №132 розірвано. Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати. Малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

12. Відповідно до листа № 31/19-К-64а.з. від 19.04.2024 виданого регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) слідує, що автомобіль RENAULT KANGOO EXPRESS 1,5 DCI, 2013 року випуску, кузов НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 був 13.08.2019 зареєстрований на гр. ОСОБА_2 , ціна на час придбання зазначена у ЄДР транспортних засобів - 109174 грн, дата реєстрації 17.10.2017, 15.11.2017 вказаний транспортний засіб перереєстрований у зв?язку із переобладнанням без заміни номерних агрегатів (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ); транспортний засіб BAJAJ BOXER ВМ 50 Х, д.н.з НОМЕР_10 , 2019 року випуску, шасі НОМЕР_5 , об?єм двигуна 145 см. куб, дата реєстрації 13.08.2019, зареєстрований на гр. ОСОБА_2 , ціна на час придбання зазначена у ЄДР транспортних засобів - 20520 грн.

13. Згідно із листа № 31/19-К-91а.з. від 12.06.2024 виданого регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) вказується, що Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 12.06.2024 відсутні відомості про вартість транспортного засобу (ціна придбання) HONDA DIO (мопед), 2006 року випуску, д.н.з НОМЕР_15 , VIN: НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , дата реєстрації 13.08.2019, власник ОСОБА_1 .

14. Відповідно до акту обстеження від 19.07.2024 складеного депутатом міської ради та сусідами про те, що гр. ОСОБА_1 та її діти проживають у будинку бабусі за адресою м. Долине, вул. Д.Галицького, 46.

ІV. Оцінка Суду.

15. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

17. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

18. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

19. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21. Згідно ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

22. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

23. Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

24. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

25. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

26. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

27. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України.

28. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

29. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

30. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

31. Положенням ст.370 ЦК України визначено право співвласників на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. В разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, визначаючи порядок володіння, користування та розпорядження таким майном, що визначає зміст права спільної сумісної власності. Хоча при праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або судом.

32. Частиною 1 статті 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обстави, які мають істотне значення.

Згідно із ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

33. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

34. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

35. За наведених вище обставин, беручи до уваги визнання позову в частині поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя відповідачем, суд вважає, що позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 в цій частині є обґрунтованими та таким, що підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

36. При подачі позову позивачем сплачено 3312,87 грн. судовго збору.

Так, згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, оскільки, відповідач до початку розгляду справи по суті вимоги позивача щодо поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя визнав, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 1656,44 грн. 00 коп.

З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 1656 грн. 44 коп.

37. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

38. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

39. Пунктом 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

40. За змістом ст. 26, ч. ч. 1, 3 вказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

41. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

42. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

43. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

44. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

45. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

46. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц.

47. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

48. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

49. У зв`язку з вищевстановленими обставинами, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 та від 31.07.2020 у справі №301/2534/16-ц.

50. З урахуванням вище викладеного, за наявності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, усталену практику з розгляду таких спорів, враховуючи, що підготовка та подання позову, по даній справі, не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому сума за вказану послугу, є неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Суд вважає, що вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, у кілька разів перевищує суму, а тому, суд вважає за необхідне, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.

З цих підстав,

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 368-372 ЦК України, ст.ст 60, 61, 69, 70, 71 СК України та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 16, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задоволити частково.

2. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя виділити у власність позивачу ОСОБА_1 автомобіль RENAULT KANGOO EXSPRESS 1.5 DCI, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 165160 грн. 00 коп.

3. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя виділити у власність відповідачу ОСОБА_2 вікна металопластикові білого кольору 9 штук, вхідні двері металопластикові темно коричневого кольору із елементами металевого декору, металеві ворота із кованими елементами, сходовий поручень металевий із кованими елементами, садову гойдалку металеву із елементами дерева, спальний гарнітур у складі ліжко двоспальне світло коричневого кольору, шафа світло коричневого кольору, дві тумбочки світло коричневого кольору; тумба під телевізор світло коричневого кольору, диван прямий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору, диван прямий розкладний із тканинною оббивкою бордового кольору, диван кутовий розкладний із тканинною оббивкою коричневого кольору, два м?які крісла із коричневою тканинною оббивкою коричневого кольору, шафа (стінка) коричневого кольору, стіл розкладний світло коричневого кольору, 6 стільців дерев?яних із м?якими елементами світло коричневою тканинною оббивкою, шафа - стінка світло коричневого кольору, кухонна мебель: кутовий кухонний диван із м?якою коричневою оббивкою, стільці кухонні із М?яким коричневим сидінням 6 штук; комод для взуття із м?яким сидінням світло коричневого кольору, кухонний комбайн, холодильник, м?ясорубка, телевізор LG, водонагрівач на 5 літрів, водонагрівач на 50 літрів, морозильна камера PRAIM, глибинний насос, грунтофрез, саджалка картоплі, картоплекопалка, навісна косарка, мийка високого тиску, бензокоса, бензопила ланцюгова, мотоцикл BAJAJ BOXER BM50 X, державний номерний знак BO6435AA, 2019 року випуску, шасі НОМЕР_5 , об?єм двигуна 145 см. куб., мопед HONDA DIO, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , загальною вартістю - 166127 грн. 00 коп.

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці вартості майна у розмірі 967 грн. 00 коп.

5. Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1656 грн. 44 коп., сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції 0.0..1 від 19.08.2024 р.

6. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1656 грн. 44 коп. судового збору.

7. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

8. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 21 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_16 , РНОКПП НОМЕР_17 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_18 , РНОКПП НОМЕР_19 .

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ