Справа № 703/4111/22
15 листопада 2024 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
встановив:
КП «Смілакомунтеплоенерго» в грудні 2022 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на користь позивача суму боргу в розмірі 27 124,37 грн, пеню - в сумі 160,28 грн, втрати від інфляції в сумі 2585,20 грн, 3 % річних в сумі 1003,56 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2023 року позовні вимоги було задоволено та стягнуто із ОСОБА_3 на користь позивача суму боргу в розмірі 27 124,37 грн, пеню - в сумі 160,28 грн, втрати від інфляції в сумі 2585,20 грн, 3 % річних в сумі 1003,56 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
21 квітня 2023 року відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що він перебуває за межами України, відтак не міг з`являтися в судове засідання. Окрім того вказав, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 14 липня 2020 року. Борг, який просить позивач з нього стягнути нараховано за попередній період, коли він власником даної квартири ще не був. Свій борг в сумі 7551,97 грн ним погашено.
Також позивачем було подано клопотання про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_2 , як попереднього власника квартири.
Окрім того, відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву, в якій останній просив відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з відсутністю заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з його боку.
01 червня 2023 року від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 .
Ухвалю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 2023 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та провадження в цивільній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 закрито, повернуто судовий збір в сумі 86 грн 34 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем з 01 лютого 2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго», яке є надавачем послуг в сфері теплопостачання згідно рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», надавались послуги з централізованого опалення у м. Сміла, в тому числі і у житлове приміщення квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі публічного договору приєднання опублікованого в місцевій газеті «Сміла» від 28 лютого 2018 року №9 (1101).
Так, квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності:
- у період з 01.02.2018 по 20.06.2019 ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.06.2019, посвідченим приватним нотаріусом Новіковим І.М. за реєстровим номером 2530, та ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 703/4663/18 (у порядку спадкування);
- у період з 20.06.2019 по 14.07.2020 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири від 20.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. за реєстровим номером 2530.
Дії споживачів по невиконанню свого обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг порушують права надавача послуг щодо отримання плати за надані послуги, порушує фінансовий стан підприємства та спричиняє збитки.
Нарахування плати за надані послуги, у період виникнення заборгованості, здійснювалося за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради № 463 від 20жовтня 2017 року, № 414 від 22 листопада 2018 року та № 83 від 28 лютого 2019 року. В даному випадку, у будинку, в якому знаходиться квартира, яка належить відповідачу, встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії тепловий лічильний, в зв`язку з чим нарахування плати за надані послуги здійснювалося на основі показань вузла комерційного обліку.
В зв`язку з невиконання відповідачами своїх зобов`язань по сплаті житлово-комунальної послуги, позивач нарахував інфляційні втрати, три проценти річних , пеню та звернувся до суду з даним позовом.
Представник позивача ТОВ «Смілакомунтеплоенерго» у судове засідання не з`явилася, в позові просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направляли.
З урахуванням положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань.
Згідно із ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 70 від 23 лютого 2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» було визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року.

Згідно договору купівлі продажу квартири від 20 червня 2019 року квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності у період з 01.02.2018 по 20.06.2019 ОСОБА_1 , що підтверджується копією вказаного договору, посвідченим приватним нотаріусом Новіковим І.М. за реєстровим номером 2530.

Так, квартира АДРЕСА_2 належала на праві власності:

- у період з 01.02.2018 по 20.06.2019 ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.06.2019, посвідченим приватним нотаріусом Новіковим І.М. за реєстровим номером 2530, та ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 703/4663/18 ( у порядку спадкування);

- у період з 20.06.2019 по 14.07.2020 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири від 20.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. за реєстровим номером 2530.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачі були споживачами комунальних послуг, які надаються до квартири АДРЕСА_2 , та має особовий рахунок № НОМЕР_1 як споживач послуги, що надається КП «Смілакомунтеплоенерго».

Судом оглянуто акти зняття показників засобів комерційного обліку теплової енергії, якими було зафіксовано щомісячні показники лічильника на будинок та які були складені за участю представників балансоутримувача будинку.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 463 від 20 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 1975,04 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 414 від 22 листопада 2018 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 2337,72 грн/Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28 лютого 2019 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ).

Згідно наданих суду розрахунків позивач нарахував заборгованість ОСОБА_1 , за послугу з постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року по 20 червня 2019 року у сумі 12452,31 грн, втрати від інфляції у розмірі 3078,21 грн, 3 % річних у розмірі 1302,75 грн; ОСОБА_2 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 20 чеврня 2019 року по 14 липня 2020 року у сумі 8372,64 грн, втрати від інфляції у розмірі 1598,02 грн, 3% річних у розмірі 567,07 грн, пені у розмірі 99,35 грн

Оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтований та мотивований.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі №686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Судом встановлено, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території м. Сміла, яким фактично надані вказані послуги до помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому воно правомірно розраховує на їх оплату споживачем.

Відповідно до п.5.3 Договору про надання послуг з централізованого опалення, який опубліковано у газеті «Сміла» №9 (1101) від 28 лютого 2018 року, виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

Позивачем на підставі наведених норм Закону було нараховано пеню.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Суд погоджується з розрахунками сум пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем та долученими до позовної заяви.

Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст. 4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 164, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 280, 282, 284, 288-289, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь Комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року по 20 червня 2019 року у сумі 12452 грн 31 коп., втрати від інфляції у розмірі 3078 грн 21 коп. 3 % річних у розмірі 1302 грн 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1466 грн 72 коп., а всього 18 300 (вісімнадцять тисяч триста) гривень 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь Комунального підприємства «СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 20 червня 2019 року по 14 липня 2020 року у сумі 8372 грн 64 коп., втрати від інфляції у розмірі 1598 грн 02 коп. 3 % річних у розмірі 567 грн 07 коп., пені у розмірі 99 грн 35 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1466 грн 72 коп, а всього 11564 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривень 34 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2024

Головуючий: Ю. В. Крива