К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Київ

справа № 2-92/12

апеляційне провадження № 22-ц/824/11111/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до якої приєдналася ОСОБА_3 , на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Ольшевської І.О. від 29 квітня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" про заміну сторони у справі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У березні 2021 року ТОВ "ФК "Траст Фінанс" звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Ерсте Банк" заборгованість за кредитним договором від 28 вересня 2006 року № 014-71/276 в сумі 1 852 763 грн 28 коп., заборгованість за кредитним договором від 28 вересня 2006 року № 014-71/276 в сумі 469 897 грн 27 коп., судовий збір в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

На примусове виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві (ВП № НОМЕР_1).

2 лютого 2021 року між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ФК "Траст Фінанс" укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N219271, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Траст Фінанс" набуло право вимоги банку до позичальників, зокрема до боржника ОСОБА_4 .

Заявник вказує, що процесуальний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого листа під час його повернення виконавчою службою у 2018 році.

Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "Траст Фінанс" просило замінити стягувача ПАТ "Фідобанк", що є правонаступником ПАТ "Ерсте Банк", на його правонаступника ТОВ "ФК "Траст Фінанс" у справі № 2-92/12; видати дублікат виконавчого листа від 26 жовтня 2012 року № 2-92/12 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн 28 коп., заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 897 грн 27 коп.; поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року заяву ТОВ "ФК "Траст Фінанс" задоволено. Заміненосторону стягувача виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ "Фідобанк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Траст Фінанс" з примусового виконання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2012 року у справі № 2-92/12. Видано дублікати виконавчих листів у справі № 2-92/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ "ФК "Траст Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн. 28 коп.; заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 897 грн. 27 коп.; судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 2-92/12 про стягнення ОСОБА_4 на користь ТОВ "ФК "Траст Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн. 28 коп.; заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 897 грн. 27 коп.; судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що ТОВ "ФК "Траст Фінанс" набуло право вимоги до боржника на підставі договору про відступлення прав вимоги від 2 лютого 2021 року, а тому наявні підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні. Крім того, вказані у заяві обставини, свідчать про неможливість своєчасного звернення заявника до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду, а тому пропущений строк підлягає поновленню. Оскільки виконавчий лист втрачений, суд дійшов висновку про поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, заява про видача дубліката виконавчого листа також підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Скаржник зазначає, що всупереч частини 4 статті 442 ЦПК України боржник не був повідомлений про розгляд справи, з 2017 року змінив прізвище на " ОСОБА_5 "і не проживав за адресою, на яку направлялася кореспонденція. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 19 вересня 2013 року, оскільки на момент йог видачі такий строк становив один рік, а після повернення виконавчого листа у 2018 році питання щодо внесення змін до виконавчого листа перед судом не ставилося. Крім того, у період з 2018 року по 2021 рік ПАТ "Фідобанк" не зверталося до суду із заявою про видачу дубліката та поновлення строку його пред`явлення до виконання, матеріали справи також не містять доказів його втрати.

До вказаної апеляційної скарги приєдналася ОСОБА_3 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ "ФК "Траст Фінанс" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що саме з боку боржника вчиняються дії щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили ще у 2012 році, жодні його права не порушені.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "ФК "Траст Фінанс" - Ільяшов Б.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Сторона скаржника та особа, яка приєдналася до апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2012 року, задоволено позов ПАТ "Ерсте Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнутоз ОСОБА_4 на користь ПАТ "Ерсте Банк" заборгованість за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн28 коп, заборгованість за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 грн27 коп., судовий збір в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. (том І а.с. 129-131, 176-179).

26 жовтня 2012 року представнику АТ "Ерсте Банк" видано виконавчі листи (том І а.с. 181).

Згідно копії інформації про виконавче провадження від 3 лютого 2021 року ВП № НОМЕР_1, виконавчий лист № 2-92/12 від 26 жовтня 2012 року надійшов на виконання

до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві 16 червня 2014 року, в цей же день відкрито виконавче провадження. Постановою від 20 квітня 2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (том ІІ а.с. 52-55).

Згідно пункту 1.1. статуту ПАТ "Фідобанк", ПАТ "Фідобанк" є, в тому числі, правонаступником ПАТ "Ерсте Банк".

2 лютого 2021 року між ПАТ "Фідобанк" та ТОВ "ФК "Траст Фінанс" укладено договір № GL3N219271 про відступлення права вимоги, за яким банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/ або фізичних осіб та/або фізичних осіб/підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитним договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру в Додатку №1 до цього Договору (том ІІ а.с.34, 36-37).

Згідно з пунктом 2 договору про відступлення права вимоги від 2 лютого 2021 року всі права кредитора новий кредитор набуває у день укладення даного договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 договору.

За відступлення права вимоги новий кредитор сплачує банку грошові кошти в розмірі 2 810 000 грн (пункт 4 договору).

Згідно з витягом з додатку №1 до договору № GL3N219271 від 2 лютого 2021 року ПАТ "Фідобанк" відступлено право вимоги до ОСОБА_4 , в тому числі, за договорами №014/0398/18/02880 від 14 червня 2007 року та № 014-71/376 від 28 вересня 2006 року (том ІІ а.с.15).

10 березня 2017 року ОСОБА_4 змінив прізвище на " ОСОБА_5 " (том ІІ а.с. 89).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 1, 2 та абзацом 1 частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами 1 та 2 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора

всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Задовольняючи заяву про заміну сторони правонаступником, суд першої інстанції правильно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача правонаступником, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права вимоги до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом пункту 17.4) Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо

стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки у виконавчому провадження можна визначити як період часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частинами 1, 2, 5, 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції від 2 червня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду. Таке право стягувача передбачено також частиною 1 статті 433 ЦПК.

Процесуальний порядок поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлений частиною 2 статті 433 ЦПК, а саме: заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання, якщо виконавчий документ виданий іншими органами (посадовими особами).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила

строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання ТОВ "ФК "Траст Фінанс" вказувало, що про повернення виконавчого документа від 26 жовтня 2012 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) відомо не було, виконавчий лист стягувачу не повернутий.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що первісний позивач добросовісно вчиняв дії, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема пред`явив до виконання виконавчий лист про стягнення з відповідача на його користь заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про відсутність об`єктивних обставин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката відхиляються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судом установлено, що заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Ерсте Банк" боргу за договором позики боржником не виконано ані в добровільному порядку, ані в примусовому. Факт обізнаності боржника про рішення суду свідчать дії по його оскарженню в апеляційному порядку.

Факт втрати виконавчого листа є наслідком подання відповідної заяви до суду, яка була подана до спливу строку на його пред`явлення для примусового виконання (з 20 квітня 2018 року по 20 квітня 2021 року).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення боржника про розгляд справи.

Так, частиною 3 статті 442 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи убачається, що судовою повісткою про виклик до суду від 6 квітня 2021 року ОСОБА_6 викликався до суду на 8 квітня 2021 року, проте відомостей про вручення або невручення йому судової повістки матеріали справи не містять; судовою повісткою про виклик до суду від 9 квітня 2021 року ОСОБА_6 викликався до суду на 29 квітня 2021 року, проте відомостей про вручення або невручення йому судової повістки матеріали справи також не містять. Незважаючи на скорочені строки розгляду справи, суд мав переконатись в тому, що заявник обізнаний про розгляд заяви і йому створено доступ до правосуддя.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Положення статті 442 ЦПК України не містять вказівки на те, що повідомлення учасників справи не є обов`язковим, у зв`язку із цим колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню.

При цьому за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції наділений процесуальними повноваженнями або залишити судове рішення без змін, або скасувати його із прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви/відмову у її задоволенні (статті 375-376 ЦПК України).

Ураховуючи вищенаведене, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і прийняття нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ "ФК "Траст Фінанс".

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до якої приєдналася ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" про заміну сторони у справі, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку на його пред`явлення задовольнити.

Замінити сторону стягувача виконавчого провадження, а саме стягувача публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Фідобанк" (), на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" (01001, місто Київ, вулиця Софіївська, 10, приміщення 4, ) з примусового виконання заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2012 року у справі № 2-92/12.

Видати дублікати виконавчих листів у цивільній справі № 2-92/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк"заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн 28 коп.; заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 897 грн 27 коп.; судового збору в розмірі 1 700 грн та витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі у справі № 2-92/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк" заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 1 852 763 грн 28 коп.; заборгованості за кредитним договором № 014-71/276 від 28 вересня 2006 року в розмірі 469 897 грн 27 коп.; судового збору в розмірі 1 700 грн та витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: