Провадження №2/756/186/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2024 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів: Міщенка О.В., Безклейної К.О.

за участі: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини, усунення від права на спадкування спадкоємця другої черги за законом,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з січня 2007 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, просила усунути від права на спадкування другої черги брата померлого ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову вказувала, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , як дружина та чоловік за адресою квартири АДРЕСА_1 з січня 2007 року. У зареєстрованому шлюбі з іншими особами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у цей період часу не перебували. Від спільного проживання з ОСОБА_5 спільних дітей не мають.

За твердженням заявниці з травня 2011 року по травень 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 тимчасово проживали у квартирі її сина за адресою: АДРЕСА_2 , передавши квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 в оренду. За цей час у помешканні замовили ремонтні роботи з покрівлі балкону, прокладання водопровідних труб, установки бойлеру, монтажу електричного щита, прокладання кабелю.

Під час сумісного проживання за спільні кошти придбали садовий будинок та побудували баню в дачному кооперативі «Сонячний» у АДРЕСА_3 куди у вихідні та святкові дні виїжджали відпочивати разом.

Підтвердженням фактичних сімейних стосунків між сторонами, крім іншого, ОСОБА_1 вважає придбання за спільні кошти меблів та побутової техніки, сплату комунальних платежів за адресою проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Також, за твердженням ОСОБА_1 вона організувала проходження ОСОБА_5 курсу навчання підготовки водіїв, а в подальшому купівлю автомобіля.

Свідченням близьких стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є безліч фотографій з фіксацією проведення спільного та в колі друзів дозвілля та свят.

ОСОБА_1 наполягла на укладенні декларації про вибір ОСОБА_5 лікаря, який надає первинну медичну допомогу зазначивши її довіреню особою.

За життя ОСОБА_5 страждав на алкогольну залежність і самостійно не міг подолати хворобу, перебував декілька разів у затяжних запоях. Безпорадний стан ОСОБА_5 свідчив про потребу в моральній, фізичній та фінансовій допомозі від інших осіб, яку усіляко отримував від ОСОБА_1 , яка крім іншого, здійснювала організацію лікування останнього.

При цьому, за твердженням позивача, рідний брат ОСОБА_5 - ОСОБА_3 не зважав на прохання допомоги, уникав та ухилявся від такої підтримки, хоча мав можливість за станом здоров`я та достатку надавати допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Поведінку ОСОБА_3 по відношенню до спадкодавця який перебував у безпорадному стані ОСОБА_1 трактує як таку, що свідчить про наявність підстав для усунення ОСОБА_3 від права на спадкування за законом.

Згідно Листа від 21.04.2021 року за №1256/02-14/261-2021 Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у вступі до спадщини померлого ОСОБА_5 з огляду на відсутність підтвердження факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та наявність черговості прийняття спадщини у якій першочергове право на спадкування виникає у спадкоємців попередніх черг, а не у ОСОБА_1 , яка навіть у випадку отримання рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем буде відноситися лише до спадкоємців четвертої черги спадкування, а отже не буде спадкоємицею з огляду на наявність спадкоємця другої черги.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично наполягала на своїх вимогах вказуючи, що вона як ніхто інший має право на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 та представник відповідача підтвердили у судовому засіданні, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дійсно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак не погодились із термінами такого проживання зазначаючи, що з 2019 року стосунки між останніми зіпсувалися і хоч вони проживали в одному помешканні, поводили себе як сторонні люди, і це проживання не мало ознак сім`ї. Також, ОСОБА_3 стверджував, що у нього були прекрасні та довірливі стосунки з братом ОСОБА_5 , він приймав безпосередню участь у його житті, вони спілкувалися та зустрічалися, ОСОБА_3 підтримував брата фінансово та матеріально, більше того автомобіль ВАЗ, яким володів ОСОБА_5 був придбаний саме за фінансовою допомогою відповідача. Зі слів ОСОБА_3 його брат ОСОБА_5 мав погану звичку із надмірним вживанням алкоголю, проте аж ніяк не був хворим на алкоголізм і тим більше не перебував у безпорадному стані. ОСОБА_5 вів соціальний спосіб життя, працював, керував автомобілем, спілкувався зі своїми родичами та друзями. На думку ОСОБА_3 , позивач спотворила дійсні обставини, свідомо зазначаючи, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги виключно відповідача за для досягнення мети усунення його від спадкування.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2007 року до 01.03.2021 року, посилається на ст. 3 СК України, яка визначає ознаки сім`ї.

Таким чином, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі.

В судовому засіданні встановлено що ОСОБА_5 з січня 2007 року до 01.03.2021 року у зареєстрованому шлюбі не перебував.

З копії рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 01.03.1993 року вбачається, що ОСОБА_1 розірвала шлюб з ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ст. 25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі і мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Більше того, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 2 ст. 3 СК України вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, або ж із поважних причин не проживають разом, однак пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено та підтверджено відповідачем, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з січня 2007 року мали близькі та довірливі стосунки, що також підтверджується зображенням фотографій останніх (Т.1 а.с. 87-97).

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у двох та разом із друзями проводили час, подорожували та відпочивали, проводили свята і дозвілля, при цьому зміст наявних доказів та зображень свідчить про усталені відносини між ними, що притаманні подружжю.

Крім того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 проживали в одному помешканні та здійснювали спільні витрати на його утримання і облаштування. Крім того, ОСОБА_1 надано суду не лише копію свідоцтва про смерть та отриманого нею особисто Лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , а й підтвердження організації та проведення поховання останнього згідно Договору-замовлення №1.147839 К від 03.03.2021 року.

З пояснень відповідача, який є рідним братом померлого ОСОБА_5 вбачається, що у нього із ОСОБА_1 першопочатково складались гарні, доброзичливі стосунки, з часу знайомства ОСОБА_1 ставилась до ОСОБА_5 як до свого чоловіка і лише згодом, орієнтовно з 2019 року стосунки між ним зіпсувалися.

З огляду на зазначене, наявність тривалих, усталених відносин, що склались між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , відносин які притаманні лише подружжю, суд вважає доведеним факт спільного проживання останніх, як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2007 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи рішення в частині строку проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд керується наявними доказами, які підтверджують позицію ОСОБА_1 , при цьому не бере до уваги заперечення ОСОБА_3 з огляду на те, що тимчасові непорозуміння між чоловіком та жінкою, які продовжували проживати у одному помешканні з спільним побутом до дня смерті ОСОБА_5 , не можуть бути свідченням припинення та розірвання таких стосунків.

З відповіді Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 21.04.2021 року №1256/02-14/261-2021 вбачається, що за заявою спадкоємця другої черги, рідного брата спадкодавця, ОСОБА_3 , 25.03.2021 року нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №261-2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , 1962 року народження. Крім того, роз`яснено черговість прийняття спадщини за законом, а також повідомлено, що на підставі ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи вищевикладене, а також у зв`язку з тим, що в уставлений законом строк для прийняття спадщини, до нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини від спадкоємця другої черги спадкування, навіть у випадку отримання ОСОБА_1 рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю остання буде відноситись лише до спадкоємців четвертої черги, а отже не буде спадкоємицею за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.09.2021 року ОСОБА_3 вже отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 .

Згідно з ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Абз.3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року передбачено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивачем не доведено факту перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, а саме: зловживання алкоголем та того, що у зв`язку із вказаною залежністю він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування від ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 не надано жодних доказів, в яких вказані будь-які рекомендації стосовно того, що ОСОБА_5 потребував стороннього догляду, необхідності надання йому допомоги та необхідності піклуватися про нього.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 та у своїх поясненнях в судовому засіданні зазначила, що вона надавали необхідну допомогу та здійснювали догляд за спадкодавцем. Проте позивач не довела, що ОСОБА_5 потребував такої допомоги, а якщо і потребував, то саме від ОСОБА_3 за умови отримання її від позивача, не спростувала доводів відповідача на підтвердження того, що він як рідний брат опікувався його справами, надавав моральну підтримку та допомагав матеріально.

Отож, підстави для усунення відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування після померлого ОСОБА_5 відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині усунення відповідача від спадщини у зв`язку з його безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 908 грн. сплаченого судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 3, 25, 74, 104 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1224, 1258 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 76, 81, 141, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини, усунення від права на спадкування спадкоємця другої черги за законом - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2007 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 908 (дев`ятсот вісім) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2024 року.

Суддя А.В. Шевчук