Справа № 464/2838/24 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О. М.
Провадження № 22-ц/811/1855/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 28 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

У травні 2024 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , у якій просила визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні онука, а саме «систематичні побачення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кожну суботу місяця з 11:00 год до 13:00 год за бажанням дитини за місцем проживання ОСОБА_6 , чи у громадських місцях у присутності батька дитини ОСОБА_4 ; систематичні побачення з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної середи о 14 год. тривалістю не більше 1 год. за попередньою домовленістю з матір?ю дитини ОСОБА_1 під час прогулянки дитини у громадських місцях.

Визначити такий спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні дитини: систематичні побачення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кожну суботу місяця з 10:00 год до 13:00 год за бажанням дитини за місцем проживання ОСОБА_4 , чи у громадських місцях. Зобов?язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повертати ОСОБА_5 за адресою проживання не пізніше 13:00 год. дня призначеного побачення.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_1 просила залучити ОСОБА_4 у даній справі як співвідповідача.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 травня 2024 року в задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідачем ОСОБА_4 - відмовлено.

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні внуків відмовлено та повернуто зустрічний позов ОСОБА_1 .

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що, мати дітей ОСОБА_1 має законне право на захист прав дітей та своїх прав шляхом звернення до суду з позовом про визначення способу участі баби та батька дітей у вихованні дітей, зокрема гарантоване процесуальне право на подання зустрічного позову.

Вказує, що саме подання зустрічного позову є ефективним способом захисту прав, а захист прав способом поданням відзиву на позовну заяву буде неефективним.

Стверджує, що залучаючи ОСОБА_4 як співвідповідача в даній справі, ОСОБА_1 керувалася тим, що це не відповідає ні принципу процесуальної економії, ні інтересам сторін, зокрема матері дітей ОСОБА_1 , яка зайнята доглядом за дітьми: одному з яких 4 роки, а другому нещодавно виповнився 1 рік. В такому випадку ОСОБА_1 буде змушена брати участь у судових засіданнях по двох справах разом з малолітніми дітьми, що буде негативно впливати на їх емоційний стан.

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 20 листопада 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що у квітні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Просила визначити їй час на спілкування з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у п`ятницю з 20:00 год. до суботи 9:30 год. за адресою свого проживання та визначити їй час на спілкування з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щовівторка з 16:30 год. до 20:00 год за адресою свого проживання.

14 травня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , у якій вона просила визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні онука, а саме «систематичні побачення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кожну суботу місяця з 11:00 год до 13:00 год за бажанням дитини за місцем проживання ОСОБА_6 , чи у громадських місцях у присутності батька дитини ОСОБА_4 ; систематичні побачення з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної середи о 14 год. тривалістю не більше 1 год. за попередньою домовленістю з матір?ю дитини ОСОБА_1 під час прогулянки дитини у громадських місцях.

Визначити такий спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні дитини: систематичні побачення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кожну суботу місяця з 10:00 год до 13:00 год за бажанням дитини за місцем проживання ОСОБА_4 , чи у громадських місцях. Зобов?язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повертати ОСОБА_5 за адресою проживання не пізніше 13:00 год дня призначеного побачення.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_1 просила залучити ОСОБА_4 у даній справі як співвідповідача.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відповідно до ст.194 ЦПК України до зустрічного позову застосовуються ті ж положення, що і до первісного позову. Таким чином, пред`являючи зустрічний позов сторона звертається до суду за захистом саме своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно з частиною третьою статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Згідно висновків, викладених у постанові від 20 березня 2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року в рамках справи № 904/1583/20 (ЄДРСРУ № 96702580).

Як вбачається із змісту первісної позовної заяви позивачем ОСОБА_3 заявлено вимоги про визначення способу її участі у вихованні онуків, шляхом систематичних побачень із ними.

В той же час, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що із змісту зустрічного позову вбачається, що відповідачкою заявлено вимоги, які зводяться до участі батька дітей у побаченнях із дітьми, який є третьою особою у справі.

Крім того, вимоги сформовані ОСОБА_1 за своїм характером не є зустрічними вимогами до позивачки ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 просить не про судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а просить визначити участь бабусі та батька дітей у їх вихованні.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову, оскільки вимоги зустрічного позову зведені до вимог до третьої особи у справі, відтак, спільний їх розгляд не є доцільним, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, у зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_4 у якості співвідповідача оскільки згідно положень ст.51 ЦПК України право на залучення співвідповідача належить виключно позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.