Справа №567/1201/24
Провадження №2/567/431/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів звернувся ОСОБА_1 .

Зазначає, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2013 у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки, з нього стягуються аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2013 до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що 23.04.2014 ним було укладено інший шлюб і 23.08.2014 змінився його сімейний стан, оскільки в нього народилась друга дитина дочка ОСОБА_5 , яка перебуває на його утриманні, та просить зменшити розмір аліментів, визначений цим рішенням, та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу).

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 23.07.2024 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачці строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.10.2024 було витребувано з Острозького районного суду Рівненської області матеріали цивільної справи №567/74/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та витребувано з Головного управління Державної податкової служби України в Рівненській області відомості про доходи ОСОБА_1 за наявні звітні періоди 2024 року.

Ухвалою від 29.10.2024 було надано позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини в частині сплати судового збору.

31.07.2024 на адресу суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 вказує, що звертаючись до суду ОСОБА_1 вказує лише про те, що у нього змінився сімейний стан у зв`язку з народженням 10 років тому другої дитини, однак належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, а отже не має права на зменшення розміру аліментів.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є Банацька (за свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 з 04.06.2016 ОСОБА_2 , шлюб з якою ОСОБА_1 розірвав за рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 28.11.2012 (цивільна справа №567/1549/12).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2013 у справі №567/74/13-ц за заявою ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.01.2013 та до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2014 ОСОБА_1 уклав новий шлюб, який було розірвано за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.09.2017 і в даному шлюбі 23.08.2014 в нього народилася дочка ОСОБА_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Зазначені докази свідчать про зміну сімейного стану ОСОБА_1 після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 , у зв`язку з народженням у нього дочки ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України та ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти] присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни обставин, що впливають на визначений розмір платежів, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З рішення Острозького районного суду Рівненської області у справі №567/74/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів встановлено, що при визначенні розміру аліментів, які стягуватимуться з ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_9 , суд виходив з того, що відповідач мав періодичні заробітки і на час ухвалення рішення про стягнення аліментів ніде не працював, про що зазначав сам ОСОБА_1 в судовому засіданні і на доведення чого надав суду доказ трудову книжку серії НОМЕР_4 , в якій відсутні записи про його працевлаштування на час вирішення спору.

Водночас, з повідомлення Головного управління Державної податкової служби України в Рівненській області про доходи ОСОБА_1 вбачається, що на даний час ОСОБА_1 працевлаштований та проходить військову службу в Збройних Силах України, де за період січня-червня 2024 року отримав заробітну плату в розмірі 404490,17 грн., що в середньому становило 67415,03 грн. на місяць.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні справи суд виходить з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_10 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього в порівнянні на час прийняття судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 , коли ОСОБА_1 не мав роботи. Крім того, при вирішенні спору суд виходить з того, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

При вирішенні спору суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2013 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_12 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 04.02.2013, то йому у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 258, 263-265, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ),

відповідачка ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Повний текст рішення складено 20.11.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.