Справа № 296/6463/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Хоменка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хоменко С.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подання даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що судовим наказом Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2024 року по справі №296/1290/24 наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, з середини лютого 2024 року неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком та його новою родиною за адресою АДРЕСА_2 , відповідно усе належне матеріальне забезпечення на утримання сина батько здійснює самостійно, забезпечив належні умови проживання, навчання, розвитку дитини та безпосередньо приймає участь у процесі виховання. Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Служби (управління) у справах дітей із заявою щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком. Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про те, що стягнення аліментів з позивача на користь відповідача є недоцільним, недоречним та не має жодних обґрунтованих і законних підстав. Вважає, що в даному випадку є підстави для припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів та стягнення аліментів з відповідача.

Ухвалою Корольовського районного суду від 22.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Вказав, що шлюб з відповідачкою розірвано в 2021 році, де наразі відповідачка йому не відомо. Наголосив, що малолітній син ОСОБА_5 проживає з ним два роки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Вказав, що малолітній ОСОБА_6 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.04.2024 року визначено місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 22.07.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 26,27,34,35).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 19.09.2024 (а.с. 32,33).

У судове засідання 19.09.2024 та 06.11.2024 відповідач не з`явилася.

Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 (а.с.12).

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано 22.01.2021 року, що підтверджується копією рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22.01.2021 року у справі №296/9251/20 (а.с.36-38).

Судовим наказом Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2024 року по справі №296/1290/24 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

18.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Служби (управління) у справах дітей із заявою в якій просив визначити постійне місце проживання сина ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.3).

Відповідно до витягу з Реєстру Житомирської територіальної громади від 12.01.2023 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.6).

В акті від 19.03.2024 року, який затверджений головою правління ЖБК "Полісся" С.С.Павліченко , вказано, що в квартирі АДРЕСА_3 з 22.02.2024 року без реєстрації проживає ОСОБА_3 . Про що свідчать сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.5).

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.04.2024 №690, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі -СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц).

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі.

На підставі поданих позивачем доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . Зокрема рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 30.04.2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 . У висновку вказується, що з 22.02.2024 року ОСОБА_5 постійно проживає з батьком та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 . Вихованням та навчанням дитини займається батько. Дитина повідомила, що бажає проживати з батьком.

В ході судового розгляду відповідачем не надано доказів на спростування вищевикладеного. Висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини не оспорено, а тому підлягає врахуванню судом.

Враховуючи правову природу аліментів (які є власністю дитини), їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд має враховувати при вирішенні спору наявність підстав для подальшого стягнення аліментів з особи, з яким, за встановленими обставинами справи, проживає дитина.

Існування судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2024 року по справі №296/1290/24 про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені частиною другою статті 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Частиною 1 статті 10 СК України визначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд вважає, що обставини, які виникли після постановлення судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2024 року, а саме проживання дитини разом з батьком, а також фактичне непроживання дитини з матір`ю мають істотне значення та є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від подальшої сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку, той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому статті 141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.

Суд зважає на те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог про припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача з дня звернення до суду з даним позовом, а також про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позов надійшов до суду 15.07.2024 року, тому стягнення аліментів має бути здійснено саме з цієї дати.

Такий висновок суду відповідає висновкам, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року в справі №583/5413/18 (провадження N 61-13942св19) та у постанові від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 (провадження N 61-1347св20).

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4,11,12,13,136,141,247,258,259,263-265,268,280, 352,354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Припинити з 15 липня 2024 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, що визначені на підставі судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2024 року у справі №296/1290/24.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 11.11.2024р.