Справа №694/2877/24
2/694/766/24
У Х В А Л А
Іменем України
21.11.2024 року м.Звенигородка
Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. невідомий) про видачу судового наказу про стягнення аліментів,
04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім починаючи з 22 травня2026 року стягувати аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Розглянувши заяву із доданими документами, суддя дійшла висновку про те, що існують підстави для відмови у видачі судового наказу.
Відповідно до ч.1 ст.160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Статтею 161 ЦПК України визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як вбачається з матеріалів справи про видачу судового наказу, заявник звернулася до суду з вимогою про стягнення з боржника аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім починаючи з 22 травня2026 року стягувати аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Окрім того вимога щодо стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення цієї заяви до досягнення нею повноліття, після досягнення ОСОБА_3 повноліття, є такою яка можливо виникне в майбутньому.
Зазначені вимоги заявниці стосуються не тільки стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, але й зміни розміру стягнення аліментів в майбутньому після досягнення повноліття найстаршою дитиною, а тому заявлені вимоги тільки частково підпадають під вимоги, що зазначені в п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Згідно пункту 1 частини 1 ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків заяви (ст. 166 ч. 1 ЦПК України).
Керуючись статтями 161, 165, 166, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И ЛА:
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. невідомий) про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І.Сакун