Провадження № 2/333/1732/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши в залі суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича Цимбал Ганни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

15.12.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка М.П. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини батьком та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у цивільному шлюбі позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 . Стосунки між сторонами не склались. Відповідачка не виконувала свої батьківські обов`язки, не доглядала за сином, не піклувалась про його здоров`я та побут, а тому позивач був вимушений забрати дитину до себе. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02.08.2016 у справі № 324/1088/16-ц визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації, м. Пологи перебуває у тимчасовій окупації, тому позивач разом з сином були вимушені виїхати до м. Запоріжжя, де проживають по теперішній час. Позивач зазначає те, що неповнолітній ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні позивача, батько займається його вихованням, забезпечує всіма необхідними речами, а мати ОСОБА_3 кошти на його утримання не надає, з дитиною спілкування не підтримує, не цікавиться його розвитком і станом здоров`я. Відповідачка працездатна, отримує дохід у вигляді заробітної плати, стан здоров`я дозволяє працювати, а тому в неї відсутні об`єктивні труднощі та перешкоди у сплаті аліментів на утримання дитини.

Посилаючись на зазначене, позивач просить суд: встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів доходів боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягненню дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 27.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання без участі позивача та його представника.

Відповідачка в підготовче засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про проведення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду без її участі.

Ухвалою від 07.03.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала. Правом на подачу відзиву не скористалася.

Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просить позов в інтересах дитини задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у цивільному шлюбу позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 569).

Стосунки між сторонами не склались. Відповідачка не виконувала свої батьківські обов`язки, не доглядала за сином, не піклувалась про його здоров`я та побут, а тому позивач був вимушений забрати дитину до себе.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02.08.2016 у справі № 324/1088/16-ц визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

24.02.2022 почалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України. З 03.03.2022 м. Пологи перебуває у тимчасовій окупації, а тому позивач разом з сином виїхали до м. Запоріжжя, де проживають по теперішній час, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно акту обстеження умов проживання від 02.04.2024 року складеним відділом по Комунарському району служби и справах дітей Запорізької міської ради, встановлено, що родина ОСОБА_4 проживає в приватному будинку за адресою АДРЕСА_2 (майно винаймають). Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 . Хлопчик має власне робоче місце для навчання в окремій кімнаті, забезпечений технічними засобами для ефективного навчання та відпочинку. З батьком дитина проживає з 2016 року, мати з дитиною не спілкується,з того часу матір взагалі не бачив.

Неповнолітній ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні позивача, батько займається його вихованням, забезпечує всіма необхідними речами.

Відповідно до довідки Запорізької гімназії №80 від 05.12.2023 №01-30/381, виданої ОСОБА_1 , батьку учня 6-В класу ЗГ №80 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що мати за час навчання сина в школі не з`являлась, навчанням та успіхами дитини не цікавилася.

Згідно з характеристикою Запорізької гімназії №80 Данило вихований та самостійний учень, на уроках дотримується поведінки, старанно та відповідально ставиться до виконання завдань. Дитина цікавиться активними спортивними видами розваг. На сьогоднішній день ОСОБА_4 показує достатній і високий рівень засвоєння програмового матеріалу. Родина ОСОБА_4 проживає в приватному будинку (майно винаймають). Склад сім`ї: батько ОСОБА_1 . Хлопчик має власне робоче місце для навчання в окремій кімнаті, забезпечений технічними засобами для ефективного онлайн-навчання. Батько відповідально ставиться до навчання та виховання сина. Забезпечує дитину всім необхідним для навчання. Хлопчик завжди чистий та доглянутий. Батько постійно цікавиться його успіхами у навчанні. Відвідує батьківські збори. Виконує всі поради вчителів. З рідною матір`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , класний керівник, адміністрація закладу освіти жодного разу протягом всіх років навчання Данила в школі, не спілкувались. Жодного контакту з матір`ю не було. Вона не бере участь у вихованні дитини, не цікавиться навчальними досягненнями та шкільним життям сина. Мати ОСОБА_3 кошти на його утримання не надає, з дитиною спілкування не підтримує, не цікавиться його розвитком та станом здоров`я..

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 151 СК визначено права батьків щодо виховання дитини.

Стаття 154 СК України закріплює перелік прав батьків по захисту дитини, а саме: батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст. 180 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як слідує з положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Керуючись ст. ст. 150-151, 154, 157, 181-183, 191 СК України, ст.ст. 4-5, 76-82, 89, 259, 263-265, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

. Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком та стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки і піклування, задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серія НОМЕР_2 виданий 23.02.2010 Пологівським РВ ГУМВС в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів доходів боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова