Провадження № 22-з/812/79/24
14 жовтня 2024 року м. Миколаїв
справа № 489/1698/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Крамаренко Т.В., Базовкіної Т.М.,
із секретарем Колосовою О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філевського Р.М. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом
третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто шкоду, спричинену ДТП у розмірі: 2 500 грн франшизи, 4 674 грн вартості придбаної нової деталі - рукоятки дверей та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Також з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 408,78 грн судових витрат, понесених позивачем при сплаті судового збору. Додатковим рішенням цього ж суду від 01 серпня 2024 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 3 375 грн витрат на професійну правничу допомогу, у процентному співвідношенні до частини задоволених позовних вимог.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції та на додаткове рішення задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 500 грн франшизи та 1 458 грн витрат на професійну правничу допомогу. В частині стягнення моральної шкоди рішення суду залишено без змін.

04 жовтня 2024 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філевського Р.М. про відшкодування судових витрат позивача, понесених ним при розгляді судом апеляційної скарги.

Заявник посилається на те, що позивачем ОСОБА_1 для забезпечення представництва його інтересів у суді було укладено договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Шарк», яке для вчинення цих дій видало ордер адвокату Філевському Р.М. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, а саме на 6 591 грн з 11 549 грн, що складає 57, 07 %. За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума витрат позивача на надання правничої допомоги пропорційно до розміру вимог апеляційної скарги, які залишені без задоволення, тобто 1 717,20 грн (4 000 грн х 42,93%).

Також до витрат на правничу допомогу представником позивача ОСОБА_3 віднесено підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення 2 години.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що спір є нескладним, тому участь у розгляді адвоката не є обов`язковою.

За правилами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як передбачено частинами 1 - 5, 8статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судовівитрати, пов`язані зрозглядом справи,покладаються: уразі задоволенняпозову - на відповідача; уразі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , оскаржуючи рішення суду першої інстанції, не погоджувався з висновками суду щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_1 4 674 грн вартості рукоятки дверей та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди, та саме у цій частині просив скасувати судове рішення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача адвокат Філевський Р.М. доводів апеляційної скарги не визнав та просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Проте, постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції та на додаткове рішення задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 500 грн франшизи та 1 458 грн витрат на професійну правничу допомогу. В частині стягнення моральної шкоди рішення суду залишено без змін.

При цьому апеляційний суд погодився з доводами апелянта про недоведеність спричинення дорожньо-транспортною пригодою такого пошкодження належного позивачу ОСОБА_1 автомобіля, яке вимагало б заміни ручки дверей.

Доводи представника позивача ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги колегія суддів вважала необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутого відшкодування моральної шкоди у 1 000 грн, апеляційний суд виходив з фактичних обставин справи та норм діючого законодавства. Доводи представника позивача на такі висновки апеляційного суду не вплинули.

Крім цього представник позивача ОСОБА_1 адвокат Філевський Р.М. просив відшкодувати витрати позивача на правничу допомогу, яка надана шляхом виготовлення заяви про ухвалення додаткового рішення (2 години).

Вирішуючи це клопотання колегія суддів вважає за доцільне урахувати правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22 про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філевського Р.М. про стягнення витрат позивача на надання правничої допомоги, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філевського Ростислава Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.М.Базовкіна

Т.В.Крамаренко

---------------------------------

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року