печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., розглянувши заяву Державного підприємства «Управління житловими будинками «Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Управління житловими будинками «Управління справами Апарату Верховної Ради України» (далі - стягувач) звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з боржника на користь стягувача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 34 177 грн. 66 коп. та сплачену суму судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

В обґрунтування заяви стягувач зазначає, що боржник є користувачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується ордером на жиле приміщення № 80 від 01.01.2000 року. Зазначений гуртожиток перебуває на балансі, утриманні та обслуговуванні стягувана. Стягувачем боржникові надана житлова послуга з управління багатоквартирним будинком. У свою чергу свої зобов`язання боржник не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2020 року по 01.11.2024 року включно виникла заборгованість у розмірі 34 177,66 грн.

Дослідивши матеріали заяви з доданими до неї матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно обсягу заявлених вимог та розрахунку суми заборгованості за надані послуги, наданого заявником, заборгованість, яку просить заявник стягнути, виникла за період з 01.01.2020 року по 01.11.2024 року, заява про видачу судового наказу одержана та зареєстрована судом 14.11.2024 року, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу в порядку п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Як визначено у ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, сплачена при зверненні до суду сума судового збору поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 165, 260-261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками «Управління справами Апарату Верховної Ради України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 20.11.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький