Справа № 953/6720/23
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

"20" серпня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова

у складі головуючої судді- Лисиченко С.М,,

за участю: секретаря судового засідання - Кот Я.А.,

представника заявника - адвоката Позднякова С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 заявник ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Позднякова С.Г., звернувся до Київського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідні брати.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його рідний брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Старосілля, Ракитянського району Белгородської області. Він, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 також уродженець с. Старосілля, але, через зміну адміністративно-територіального розподілу район, де розташовано село Старосілля, станом на 1946 рік належить до Красноярузького району Белгородської області. Більш того, працівник паспортного столу при видачі українського паспорту, в супереч нормам граматики української мови написав цю назву як Старосільє. При зверненні в нотаріальну контору, для прийняття спадщини за рідним братом ОСОБА_2 , ним, як спадкоємцем першої черги, нотаріусом було виявлено невідповідність назв як самого населеного пункту так і району в якому цей населений пункт розташовано, в зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, а саме п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України - родинних відносин між фізичними особами. Необхідність звернення до суду викликана тим, що в зв`язку з різночитанням назв населених пунктів, внаслідок неструктурованості вимог, заповнення громадянських паспортів, щодо фіксації місця народження де-юре, або на момент видачі документу, а також особиста безграмотність відповідальних осіб паспортних столів привела до вказаної ситуації. Згідно відомостей з відкритих інформаційних джерел, Красноярузький р-н до 06.01.1954р. належав до Курської області РРСФР і тільки після цієї дати став належати до Белгородської області, а у 1963 році його об`єднано з Ракитянським районом. Таким чином, паспорти, що надавалися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ще на території Белгородської області РРФСР, працівниками місцевих паспортних столів заповнювалися на власний розсуд, де місце народження вказувалося як на період видачі документу, так і на період фактичної дати народження. У зв`язку з наведеним, заявник змушений звернутись до суду із даною заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 03.08.2023 заяву передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.08.2023 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення вказаних недоліків.

14.08.2023 електронним шляхом подано до суду заяву щодо усунення недоліків заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.08.2023 відмовлено у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, з огляду на те, що відсутнє беззаперечне визнання наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявника, тобто із заяви вбачається спір про право.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 16.08.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки висновки суду першої інстанції є передчасними про відмову у відкритті провадження на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського районного суду м.Харкова від 15.12.2023 заяву передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Витребувано у ОСОБА_1 документи що підтверджують: факт смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; факт звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

29.12.2023 електронним шляхом до суду надійшла заява представника заявника про виконання ухвали суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 витребувано у приватного нотаріуса Лук`янової Олени Борисівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 44/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , №70775287 у Спадковому реєстрі; з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у разі наявності актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , Витяг з Реєстру про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.03.2024 на виконання ухвали суду надійшла відповідь з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

21.03.2024 на виконання ухвали суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Лук`янової Олени Борисівни

10.05.2024 електронним шляхом до суду надійшли письмові пояснення представника Харківської міської ради, відповідно до яких вказано, що Харківська міська рада вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підтверджуються належними доказами. Крім того, Харківська міська рада зазначила, що із даної заяви вбачається спір про право, оскільки він впливатиме на майнові інтереси територіальної громади м.Харкова, який відповідно до ст.1277 ЦК України внаслідок відсутності дійсних спадкоємців зобов`язаний звернутись до суду із заявою про визнання відумерлою спадщину. З огляду на зазначене прохає суд залишити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до даних, які містяться паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області 23.12.1998, ОСОБА_2 , рос. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Старосілля, рос. Староселье, Ракитянського району Бєлгородської області.

Відповідно до даних, які містяться паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Київським МВРВХМУУМВС в Харківській області 09.04.1996, ОСОБА_1 , рос. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Старосільє, рос. Староселье, Красноярузьського району рос.Краснояружского, Бєлгородської області.

Заявник у своїй заяві посилається на те, що при видачі паспорту ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були допущені помилки в написанні та перекладі населених пунктів, де народилися особи.

Згідно даних, які містяться у копії актового запису про укладення шлюбу №3278 від 31.10.1975, мовою оригіналу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с.Староселье, Ракитянский район, Белгородская область, русский, зареєстрував шлюб з, мовою оригіналу, ОСОБА_5 .

На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2024 про витребування доказів, з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було надано актовий запис про смерть ОСОБА_2 №3389 від 22.03.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 72 роки, актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 22.03.2023 та зареєстровано за №7.

З наданих суду матеріалів спадкової справи №44/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_1 .

Згідно даних відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові від 24.07.2027 №2968/3715-26-24-32/32.24, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні відомості щодо актових записів цивільного стану, складених компетентними органами іноземних держав, а саме даних про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані судом у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факт того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який нородився в селі Старосілля, Ракитянського району Бєлгородської області РФ, є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 вказував на те, що встановлення такого факту є необхідним для прийняття ним спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з частиною першою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, подає до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

У частині першій статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Отже, за законом орган місцевого самоврядування може подати заяву про визнання спадщини відумерлою, зокрема у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом.

Як вбачається із письмових заяв по суті справи, Харківська міська рада вважає спадщину відумерлою, заперечує проти заявлених ОСОБА_1 вимог та не визнає за ним право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , з огляду на те, що заявником не надано достатніх доказів родинних відносин, отже існує спір про право на спадкове майно.

З урахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 про встановлення факту не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право (заявник та заінтересована особа претендують на майно, яке входить до складу спадщини). Майновий спір підлягає вирішенню виключно в порядку позовного провадження.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20); від 23 січня 2019 року у справі № 520/13695/17 (провадження № 61-47156св18), від 26 травня 2021 року у справі № 638/282/19 (провадження № 61-13573св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 636/3814/20-ц (провадження № 61-1155св22).

Отже, оскільки заінтересована особа - територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради зазначала про те, що встановлення юридичного факту про який просить ОСОБА_1 впливає на права Харківської міської ради щодо визначення спадщини відумерлою (статті 1277 ЦК України), вимоги заявника підлягають розгляду за правилами позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин. Спір між учасниками справи підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 315, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківська міська рада, про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду із позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2024.

Суддя - С.М. Лисиченко

Повний текст ухвали складено та підписано 23.08.2024.