ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/917/24

провадження № 22-ц/4809/1002/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сенс-банк»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2024 року у складі судді Іващенка В.М.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Сенс-банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович про скасування виконавчого напису.

В обґрунтування позову зазначала, що приватним нотаріусом Київського МНО Бригідою В.О. було видано виконавчі написи № 25268 від 31.08.2021 та № 35919 від 26.10.2021 про стягнення з неї на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів. Зазначала, що виконавчі написи вона не отримувала. Про їх існування довідалась з матеріалів виконавчого провадження.

Вказувала, що між нею та АТ «Альфа-банк», правонаступником якого є АТ «Сенс-банк», існували кредитні договори. Проте це були кредитні картки, та щодо сум заборгованості існував спір, який вирішувався в Світловодському міськрайонному суді.

Крім того, згідно довідки від 29.02.2024 № 5774 виданої приватним виконавцем Шмалько О.О. за період перебування оскаржуваних виконавчих написів на виконанні з неї було стягнуто наступні суми: 29109,77 грн. в межах виконавчого провадження 67229162 та 15160,08 грн. в межах виконавчого провадження 67435597.

Вважає, що дані грошові кошти були стягнуті з неї незаконно та підлягають поверненню відповідачем, як кошти набуті без достатньої правової підстави.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати таким, що не підлягають виконанню: виконавчий напис № 25268 від 31.08.2021 виданий приватним нотаріусом Київського МНО Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 85444,19 грн.; виконавчий напис № 35919 від 26.10.2021 виданий приватним нотаріусом Київського МНО Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів в сумі 36663,77 грн.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом.

Ухвала обґрунтована тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що нею подавалась позовна заява про визнання кредитного договору недійсним в частині нарахування РКО-плат за користування кредитом. У задоволені такого позову в справі 401/133/22 було відмовлено. Проте в новій позовній заяві до АТ «Сенс Банк», який є правонаступником АТ «Альфа-Банк» зовсім інші предмет та підстава позову, і навіть зовсім інший кредитний договір. Тому вважає ухвалу суду про відмову у відкритті провадження передчасною та незаконною.

Зазначала, що справа 401/133/21 стосувалась визнання недійсним кредитного договору від 13 червня 2018 року № 630944775 в частині встановлення плати за розрахунково-касове обслуговування кредитної картки та застосування наслідків недійсності правочину.

Однак в даній справі 401/917/24 йдеться про скасування виконавчих написів, що не стосується недійсності правочинів, а ставить під сумнів спосіб стягнення заборгованості за кредитними договорами. При чому за абсолютно іншими - договором від 11.01.2021 № 491043354, та договором від 11.01.2021 № 491043351.

Вважає, що суд постановив ухвалу не аналізуючи предмет і підстави позову, та фактично позбавив її можливості здійснити захист своїх прав в судовому порядку.

Просила скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволені.

Треті особи, які була належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засіданння апеляційного суду не з?явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України, виходив з того, що є рішення Світловодського міськрайонного суду від 05.07.2022, що набрало законної сили 05.08.2022, у справі № 401/2319/21, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору 630944775 недійсним та стягнення незаконно отриманих коштів в порядку захисту прав споживачів.

У позовній заяві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення грошових коштів ОСОБА_1 знову ставить під сумнів дійсність даного кредитного договору, на підставі якого був виданий виконавчий напис та ставить питання про стягнення коштів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі. Підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі може бути лише наявність на час вирішення питання про відкриття провадження у справі рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення (стаття 273 ЦПК України), та зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів.

Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) указано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, судом встановлено, що в провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувала справа № 401/2319/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення незаконно отриманих коштів в порядку захисту прав споживачів.

В зазначеному позові ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним кредитний договір від 13 червня 2018 року № 630944775, укладений між нею та АТ «Альфа-Банк», в частині встановлення плати за розрахунково-касове обслуговування кредитної картки, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути на її користь 20679 грн. 17 коп.

05.07.2022 по цій справі судом прийнято рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 05.08.2022.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що хоча позивач і посилається на те, що Світловодським міськрайонним судом розглядалась цивільна справа, предметом якої були кредитні договори, укладені між нею та АТ «Альфа-Банк», однак виконавчі написи нотаріуса № 25268 від 31.08.2021 та № 35919 від 26.10.2021 про стягнення з неї на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів видані на виконання кредитного договору № 491043351 від 11.01.2021 та кредитного договору № 491043354 від 11.01.2021. Тоді як у справі № 401/2319/21, ОСОБА_1 ставила питання про визнати недійсними окремих умов кредитного договору № 630944775 від 13.06.2018, укладеного між нею та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк».

Тобто, відсутні підстави вважати про тотожність позовів.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи да дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення передчасної ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний