УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 175/3127/22

провадження № 61-9824св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дударенко Анастасії Дмитрівни, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 травня 2020 року року в сумі 250 000,00 грн, інфляційні збитки - 88 365,48 грн та три проценти річних - 17 249,10 грн.

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним договір позики від 18 травня 2020 року.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18 травня 2020 року в сумі 250 000, 00 грн, інфляційні збитки - 88 365, 48 грн та три проценти річних - 17 249,10 грн, здійснено розподіл судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року скасовано, в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Визнано недійсним договір позики від 18 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 250 000,00 грн.

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дударенко А. Д., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 177/1659/17, від 01 липня 2020 року у справі № 619/3555/18, від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18, від 27 квітня 2023 року у справі № 161/11436/21, від 29 червня 2023 року у справі № 295/15478/21, від 24 січня 2024 року у справі № 686/18121/21, від 31 січня 2024 року у справі № 758/2555/21 та справі № 753/14634/22, від 20 березня 2024 року у справі № 229/1727/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 755/5942/20, від 17 червня 2024 року у справі № 756/3115/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме: не дослідження зібраних у справі доказів;(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян