ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2547/23 Номер провадження 22-ц/814/730/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар:Старчик Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів фінансових послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказала , що 01.07.2020 року їй був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати на підприємстві , де вона працює.

20.02.2023 р. їй на дану карту було зараховано заробітну плату у розмірі 5973грн.10 коп. Перевіривши свій картковий рахунок , вона виявила , що протягом 22.02.2023 р. відбулося автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по рахунку 29*95 , а саме відбулося зняття 5973 грн.10коп. на користь АТ КБ « Приватбанк» на автоматичне погашення заборгованості , якої вона не має.

За запитом в Єдиному державному реєстрі боржників відсутня інформація про будь-які виконавчі провадження, де б вона була боржником та будь-яких кредитних зобов`язань перед банком не має.

При зверненні до представників Банку вона отримала відповідь про те , що підставами для самовільного списання Банком коштів стала заборгованість за договором PLKPGK08243598. Вона вже зверталася до суду у 2020 р. через безпідставне списання коштів з її карткового рахунку в рахунок погашення неіснуючої заборгованості за аналогічною ситуацією.

Вважає списання незаконним у зв`язку з чим просила стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь 5973 грн.10 коп .безпідставно списаних коштів. Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 24 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акционерного товариства « Комерційний банк « Приватбанк « про захист прав споживачів фінансових послуг задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» , місцезнаходження : 01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д, код ЄРДПОУ 14360570 на користь ОСОБА_1 , суму безпідставно списаних коштів в розмірі 5 973 грн.10 коп. та 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» , місцезнаходження : 01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д, код ЄРДПОУ 14360570 на користь держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач АТ «ПриватБанк». Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що за позивачем ОСОБА_1 обліковується заборгованість по договору №PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р.. А тому керуючись Умовами і Правилами надання банківських послуг , на підставі яких АТ КБ «Приватбанк» надає банківські послуги ОСОБА_1 , у тому числі щодо обслуговування картки для виплат № НОМЕР_1 , АТ КБ «Приватбанк» 22.02.2023 здійснив договірне списання грошових коштів у сумі 5973,10 грн. з картки № НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 з метою погашення простроченої заборгованості за договором №PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р

Скаржник звертає увагу суду на те , що 02.03.2023 р. АТ КБ «Приватбанк» було повернуто на картку № НОМЕР_1 клієнту ОСОБА_1 частину коштів у сумі 2986,55 грн., що були списані 22.02.2023 .

Також апелянт вказує на безпідставність стягнення з відповідача моральної шкоди , оскільки ОСОБА_1 не доведено наявність такої шкоди та зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою , окрім того ОСОБА_1 реалізувала своє право на отримання компенсації моральної шкоди у справі №554/7780/20 , а згідно ст..23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, відтак ОСОБА_1 не має права повторно вимагати такої компенсації.

АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 липня 2023 року в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково , стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 списані кошти в сумі 2986,55 грн., відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Судовим розглядом встановлено , що 01.07.2020 року ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати на підприємстві, де вона працює.

20.02.2023 р. ОСОБА_1 на дану карту було зараховано заробітну плату у розмірі 5973грн.10 коп. Перевіривши свій картковий рахунок , вона виявила , що протягом 22.02.2023 р. відбулося автоматичне списання коштів для погашення простроченої заборгованості по рахунку 6995 , а саме відбулося зняття 5973 грн.10коп. на користь АТ КБ « Приватбанк» на автоматичне погашення заборгованості , якої вона не має.

За запитом в Єдиному державному реєстрі боржників відсутня інформація про будь-які виконавчі провадження, де ОСОБА_1 була б боржником та будь-яких кредитних зобов`язань перед банком не має.

При зверненні до представників Банку , ОСОБА_1 отримала відповідь про те , що підставами для самовільного списання Банком коштів стала заборгованість за договором PLKPGK08243598.

ОСОБА_1 вже зверталася до суду у 2020 р. через безпідставне списання коштів з її карткового рахунку в рахунок погашення неіснуючої заборгованості за аналогічною ситуацією.

ОСОБА_1 у 2013 р. зверталася до суду з позовом до ПАТ КБ « Приватбанк» про припинення виконання зобов`язання внаслідок його належного виконання.

19.02.2014 р. по справі № 2/554/335/2014 р. було ухвалено рішення Октябрським районним судом м. Полтави відповідно до якого визнано зобов`язання ОСОБА_1 по кредитному договору PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р. припиненими внаслідок належного виконання його умов позичальником.

22.03.2017 р. по справі № 2/554/618/2017 Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення відповідно до якого Банку відмовлено у стягненні заборгованості за кредитним договором PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р. , оскільки при розгляді справи ще у 2014 р. судом був встановлений факт відсутності заборгованості за вказаним кредитним договором.

Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2020 р. по справі № 554/7780/20 було встановлено , що в аналогічній ситуації Банк безпідставно списав кошти з карткового рахунку та судом стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 1504,80 грн. як безпідставно списаних, а також 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги , виходив з того, що списання банком 22.03.2023 р. 5 973,10 грн. в одноособовому порядку з поточного рахунку позивача не ґрунтується на вимогах Закону та наявних між сторонами договірних умов. Таким чином , кошти в сумі 5 973,10 грн . підлягають стягненню з Банка на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з слідуючого.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

На підставі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно із статтею 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків, обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до підпунктів 1, 6 пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; ініціювання переказу здійснюється шляхом подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні.

Згідно пунктів 26.1 та 26.3 статті 26 вказаного Закону платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

За змістом пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті від 21.01.2004 № 22, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Пунктом 46 Розділу ІІІ Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України передбачено, що меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку.

Відповідно до п. 47 розділу ІІІ цього Положення внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку.

З рішення Октябрського районного суду м. Полтави встановлено, що зобов`язання ОСОБА_1 по кредитному договору PLKPGK08243598 від 12.07.2005 р. визнано припиненими внаслідок належного виконання його умов позичальником.

Будь - яких розрахунків заборгованості відповідач не надав. Оскільки будь - яких розпоряджень на списання коштів позивачка не надавала, а відповідач не довів наявність у позивачки заборгованості у вищезазначеній сумі, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що таке списання є неправомірним.

Апелянт вказує на безпідставність стягнення з нього моральної шкоди, адже згідно ч.5 ст.23 ЦК України , моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже ОСОБА_1 реалізувала своє право на відшкодування моральної шкоди та не має права повторно вимагати такої компенсації від АТ КБ «ПриавтБанк» , зважаючи на часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 у справі №554/7780/20.

Проте , колегія суддів не може погодитись із вказаним твердженням скаржника, оскільки у 2020 році рішенням суду з АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто моральну шкоду на користь позивача , через порушення її прав діями Банку у липні 2020 року. В справі, що переглядається наразі порушення прав позивача мало місце у лютому 2023 року. Тобто відповідач повторно безпідставно здійснив списання коштів з рахунку ОСОБА_1 , та у даному випадку спір виник щодо списання коштів саме у 2023 році, відтак посилання АТ КБ «ПриватБанк» на положення ч.5 ст.23 ЦК України є безпідставними.

Скаржник також посилається на не доведення позивачем завдання моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями банку та моральною шкодою на яку вказує ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її права.

Підтвердженням порушення прав позивача та завдання останній моральної шкоди є довідка надана ОСОБА_1 , згідно якої Банком 22.02.2023 було здійснено списання всіх коштів ( 5973,10 грн) що були на рахунку позивача , в рахунок погашення неіснуючої заборгованості, після чого баланс рахунку становив 0.00 грн., у наслідок чого позивач була позбавлена права вільно користуватися та розпоряджатися власними коштами.

Розмір моральної шкоди є співмірним із завданою шкодою не призведе до безпідставного збагачення позивача , та не спростований відповідачем .

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд -,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 24 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов