ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8682/24 Справа № 175/5214/23 Суддя у 1-й інстанції - Журавель Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в якому виклав вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання доньки до 1/8 частки від доходів щомісячно, та на користь ОСОБА_3 на утримання трьох дітей до 3/8 частки доходу щомісячно.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки у розмірі частки від доходу щомісячно. Також 12 травня 2023року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох дітей у розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що у зв`язку зі зміною його сімейного стану, відсутністю інших доходів, окрім заробітної плати, яку він отримує, перебуваючи на військовій службі, є підстави для зменшення розміру аліментів.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з інтересів сторін та всіх дітей, та з необхідності дотримання балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру і права кожної дитини на утримання з боку батька.

Суд вважав, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами факт того, що змінився його сімейний стан і в нього на утриманні перебувають ще троє дітей. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що за останні місяці матеріальний стан позивача значно погіршився, оскільки жодних доходів з січня 2024 року він не отримує.

З рішенням суду частково не погодилась ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі висловила вимогу про скасування рішення суду в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання доньки до 1/8 частки від доходів щомісячно та в частині відкликання виконавчого листа виданого на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016року, та ухвалення нового в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягало у тому, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача і народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Заявник вказувала, що навіть після звільнення з військової служби позивач залишився бути генеральним директором ТОВ Сбормаш ЛТД, тобто має постійну офіційну роботу.

Інші доводи апеляційної скарги зводились до того, що в даному випадку судом не було дотримано баланс прав усіх дітей на отримання аліментів, так як донька ОСОБА_6 потребує лікування, підтримання здоров`я та відповідно додаткових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідачка ОСОБА_3 також подала суду відзив, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просила її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги та межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З 28 грудня 2012року ОСОБА_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , про що Краматорським міським управлінням юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №835 від 28 грудня 2012року.

Під час цього шлюбу народилася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 875 від 08 липня 2015року.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 липня 2016року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2016року та до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Олександрівського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 30 серпня 2016року на підставі виконавчого листа №234/10537/16-ц, виданого від 05 серпня 2016 року, відкрито виконавче провадження №52079154.

22 травня 2018року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , про що виконкомом Ясногірської селищної ради м.Краматорська Донецької області складено актовий запис за №10 від 22 травня 2018року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_9 .

Під час цього шлюбу народилися діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 26 від 10 січня 2018року; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 429 від 14 травня 2021року та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 430 від 14 травня 2021року.

12 травня 2023року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 26 квітня 2023року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 335 від 27 листопада 2023року, молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22 листопада 2023року № 422 у запас, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу військової частині НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення. Знято з котлового забезпечення з 28 листопада 2023року.

Державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено довідку-розрахунок по аліментам у виконавчому провадженні № 52079154. Станом на 01 червня 2024року, сума нарахованих аліментів складає 451 256, 17грн, сплачено боржником самостійно 303 776,01грн, стягнуто виконавцем -147 648,07 грн.

Згідно довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків № НОМЕР_3 про доходи ОСОБА_2 станом на 21 травня 2024 року, за січень-березень 2024 року жодних доходів він не отримував.

Згідно копії електроенцефалограми від 11 грудня 2023року, діагноз Форошивської Анастасії - невротичний синдром. ???

Відповідно до консультативного висновку офтальмолога від 21 липня 2023року, діагноз ОСОБА_6 - міопія на обидва ока.

Як вбачається з виписки з медичної картки стаціонарного хворого 11016 від 21 грудня 2023року ОСОБА_13 видаляли аденоїди.

???Згідно характеристики практичного психолога Дніпровської гімназії 89 ДМР від 04 січня 2024року, у дитини підвищені страхи та тривожність.

Копія медичного висновку логопеда від 30 листопада 2023року підтверджує встановлення псевдобульбарної дизартриї середнього ступеню. ???

Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста від 27 листопада 2023року ОСОБА_13 встановлено діагноз плоскостопія, вальгусна деформація кінцівок, кінесколіотична постава, що потребує не лише вітамінів, харчування, а й ортопедичного взуття та устілок, заняття плаванням, баскетболом, футболом.

Копія консультативного висновку спеціаліста лікаря консультанта фізичної та реабілітаційної медицини від 28 листопада 2023року містить рекомендації проходження курсу медичної реабілітації, ЛФК, ортопедичних устілок, зайнять плаванням.

????Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23 листопада 2023року про перебування на лікуванні Форошивської Анастасії, з 09 грудня 2022року у зв?язку з неправильним ростом зубів щелепи та установленням вже третього ортодонтичного апарату на дві щелепи одночасно.

Оскільки рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2024 року оскаржується лише в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання доньки до 1/8 частки від доходів щомісячно та в частині відкликання виконавчого листа виданого на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016року, тому в іншій частині рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами факт того, що змінився його сімейний стан і в нього на утриманні перебувають ще троє дітей. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що за останні місяці матеріальний стан позивача значно погіршився, оскільки жодних доходів він з січня 2024 року не отримує, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/8 частки доходів позивача не вплине на права дитини на утримання з боку батька. В даному випадку, на думку суду, буде дотриманий баланс прав інших дітей позивача на отримання аліментів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Вирішальним для результатів розгляду даної справи суд апеляційної інстанції вважає необхідність з`ясування питання чи змінився матеріальний або сімейний стан позивача, чи погіршилось або поліпшилось здоров`я платника або одержувача аліментів.

Згідно положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, не відмовляючись від свого обов`язку з утримання дітей, позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з підстав зміни його сімейного та матеріального стану.

Як встановлено судом першої інстанції, після ухвалення рішення Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця, сімейний стан позивача змінився, ним було укладено інший шлюб, від якого народилося ще троє дітей, а також під час розгляду справи було з`ясовано, що у позивача змінився матеріальний стан, з початку 2024року позивач жодних доходів не отримував.

Наразі за рішенням суду та судовим наказом, з позивача на користь відповідачів стягуються аліменти на утримання чотирьох дітей в загальному розмірі 3/4 частини заробітку (доходу), що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Також, згідно з частини п`ятої статт 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зменшення аліментів до 1/8 частин заробітку (доходу) на кожного з чотирьох його дітей відповідатимуть нормам чинного законодавства в частині загального розміру аліментів на утримання трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, а утримання з нього аліментів в розмірі 3/4 частини заробітку (доходу) на утримання усіх дітей навпаки їм суперечитиме.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що укладення шлюбу, народження у позивача ще трьох дітей, а також погіршення матеріального стану, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, апеляційний суд вважає за можливе взяти до уваги, докази надані суду апеляційної інстанції щодо матеріального стану позивача.

Так, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків № НОМЕР_4 про доходи ОСОБА_2 станом на 28 жовтня 2024року, за січень-червень 2024 року позивач доходів не мав.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.(частина перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміна сімейного стану позивача - народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки під час розгляду справи суд дослідив у своїй сукупності усі надані сторонами докази, в тому числі зміну сімейного стану позивача - народження дітей від іншого шлюбу, а також зміну матеріального стану позивача, що виразилась у наявності судового наказу, яким були стягнуті з нього аліменти у розмірі 50 % заробітку щомісячно та виконавчого провадження, за яким дані аліменти стягуються у примусовому порядку.

А також судом першої інстанції правомірно взято до уваги, що під час розгляду справи було з`ясовано, що у позивача змінився матеріальний стан, з початку 2024року позивач жодних доходів не отримував.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що навіть після звільнення з військової служби позивач залишився бути генеральним директором ТОВ Сбормаш ЛТД, тобто має постійну офіційну роботу, є безпідставними, оскільки з наданих позивачем довідок з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків вбачається, що жодних доходів від ТОВ Сбормаш ЛТД позивач не отримує, а сам лише факт зайняття посади генерального директора ТОВ Сбормаш ЛТД не свідчить про отримання позивачем прибутку.

Крім того, як вказує позивач, все майно ТОВ «Сбормаш ЛТД» було знищено у липні 2023року внаслідок обстрілу території товариства збройними силами рф ракетами до ЗРК С300, а тому це товариство по цей час не веде будь-якої діяльності. На підтвердження цих обставин позивачем було надано в якості письмових доказів копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002986 від 16 липня 2023 року (а.с.118).

Щодо доводів апеляційної скарги заявниці про те, що в даному випадку судом не було дотримано баланс прав усіх дітей на отримання аліментів, так як донька ОСОБА_6 потребує лікування, підтримання здоров`я та відповідно додаткових витрат, слід зазначити наступне.

Згідно статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи викладені апелянтом обставини, у разі необхідності понесення додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), ОСОБА_1 , у разі спору сторін щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах, не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2024року.

Судді: