РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення судових витрат звернулась ОСОБА_1 .

У своєму позові позивач зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2019 року від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього року спільного проживання у них було відсутнє взаєморозуміння постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами. У них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, на сімейні цінності. Їх проживання однією сім`єю з відповідачем фактично припинилося, фактично припинилися і шлюбні відносини, спільне господарств не ведеться. За таких обставин збереження сім`ї та подальше спільне життя з відповідачем не можливо. Примирення між ними неможливе. Майна, яке придбали під час шлюбу, вони не мають.

Тому, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, заявила про збільшення розміру позовних вимог, а саме після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

В судове засідання відповідач не з`явився, однак 16 серпня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згідний у повному обсязі, відзив надавати не бажає.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2019 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 18 жовтня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 18 жовтня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис №476. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, між ним припинено сімейні відносини, позивачка втратила до відповідача почуття любові, фактично їх сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, від надання терміну для примирення позивачка відмовилась та пояснила, що вона остаточно прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в чати сні розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачкою було сплачений судовий збір в розмір 1211,20 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відновлення дошлюбного прізвища, стягнення судових витрат задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 18 жовтня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №476 розірвати.

Відновити позивачу дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 09 грудня 2013 року Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 (згідно довідки від 10.04.2024 №5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи), іпн. НОМЕР_4 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 (згідно довідки від 10.04.2024 №5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи), іпн.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий 09 грудня 2013 року Селидівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов