Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3289/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді А.А. Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачка ОСОБА_2 прожили у цивільному шлюбі десять років. Від спільного проживання мають сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак через відсутність взаєморозуміння більше двох років проживають окремо. Позивач з сином проживають в АДРЕСА_1 , а відповідачка проживає у своїх батьків за адресою АДРЕСА_2 . Позивач просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з ним та вказує, що має можливість забезпечити належні умови проживання для дитини, повною мірою займатися вихованням дитини, дати освіту та добробут. Наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо дитини він не має.

Позивач в підготовче засідання засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання з невідомих суду причин не з"явилася , однак подала до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської міської ради в підготовче судове засідання також не з`явився та подав до суду висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на протязі десяти років сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання відповідачка народила дитину - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач визнав батьківство та за спільною заявою батьків було проведено реєстрацію народження дитини в органі РАГСу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2011 батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_1 є ОСОБА_1 (позивач по справі), а матір`ю - ОСОБА_2 ( відповідачка по справі).

Спільне життя у сторін не склалося і більше двох років вони припинили фактичні шлюбні відносини.

З цього часу сторони проживають окремо.

Відповідачка має іншого чоловіка, з яким бажає створити сім`ю.

Позивач заперечує пороти того, щоб син проживав з іншим чоловіком.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень ч. 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено з матеріалів справи син сторін ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де йому створено всі необхідні умови для виховання та навчання.

Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 10.06.2024 року № 02.1-15/2806питання про визначення місця проживання дитини сторін - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком було винесено на розгляд засідання Комісії з питань захисту прав дитини. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті 19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити визначення місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , залишити на розгляд суду. У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 .

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, не курить, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде.

Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує сина матеріально та піклується про нього, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує сина усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про його фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до його внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Відповідачка, мати дитини проживає окремо від сім`ї - в будинку своїх батьків адресою: АДРЕСА_2 .

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання сина сторін з батьком, що повністю відповідає інтересам дитини

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та залишити дитину на утриманні та самостійному вихованні біля батька.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта