У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

в особі: головуючого судді: Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань: Павлюх Л.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом ОСОБА_1 , надав суду заяву про забезпечення позову. Мотивуючи свою заяву вказує на те, що 03 листопада 2007 року, між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб.

Вказує, що в березні 2024 року звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою щодо розірвання шлюбу, укладеного між ними.

Зазначає, що під час шлюбу ними набуто у спільну сумісну власність нежитлове приміщення, загальною площею 80,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . При тому, 17.01.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне довгострокове користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідачка не надає позивачу половину коштів отриманих в результаті здачі в оренду спільного майна, а тому з неї підлягає стягненню половина отриманої орендої плати за період з 17.02.2024 по 17.10.24 в сумі 4300 доларів США за курсом Національного банку України на день виконання рішення.

Позивач вказує, що нещодавно йому стало відомо, що відповідачка намагається позбутися всього належного їй майна і цим самим, ухилитись від виконання можливого рішення суду та унеможливити звернення стягнення на його майно. Відтак, є всі достатні підстави побоюватися, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову, Відповідачка вживатиме заходи щодо відчуження належного їй майна, що з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду, що призведе до порушення законних прав Позивача та унеможливлення виконання рішення суду.

Також позивач зазначає, що готовий до зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в розмірі 1000 гривень.

Враховуючи вищенаведене, просить накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти, карткові рахунки, цінності та цінне майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) співмірно до розміру заявлених позовних вимог в сумі 4300 доларів СІЛА та заборонити його відчуження в будь - який спосіб до розгляду даної справи по суті.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить на ступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, суд констатує, що позивачем в заяві про забезпечення позову не додано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову (відомості про продаж майна відповідачем та інші суттєві обставини).

З огляду на вищевикладене.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко