Єдиний унікальний номер 719/416/24
Номер провадження 2-о/719/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

за участю секретаря Скрипник Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року в суд надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення.

На обґрунтування своєї заяви зазначили, що 01 вересня 2016 року між ними було укладено шлюб, від якого народилася донька - ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 травня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір з приводу здійснення виховання та визначення місця проживання спільної дитини. За умовами даного договору донька буде проживати разом із батьком, виховуватися та перебувати на його утриманні. У пункті 1.3 Договору вказано, що ОСОБА_2 проживатиме за межами території України, а донька навчатиметься на території України.

Також у заяві вказано, що на сьогоднішній день фактично вихованням доньки займається лише їх батько ОСОБА_1 , з яким вона проживає у його квартирі окремо від матері ОСОБА_2 . ОСОБА_1 постійно приводить дитину у садок, приймає активну участь у житті групи, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок із вихователями та батьківським комітетом, цікавиться здоров`ям дитини, її самопочуттям.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 стверджує, що дитина відвідує танцювальний гурток і останній постійно відводить та забирає доньку з нього.

Зазначили, що встановлення факту має для ОСОБА_1 важливе юридичне значення, оскільки підтвердить його статус одинокого батька і в подальшому надасть можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховуються тільки одним із батьків, після закінчення воєнного стану виїхати з нею за кордон без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає разом із дитиною, користуватись гарантіями у сфері трудових відносин, реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла.

На підставі вищезазначеного заявники просили розірвати шлюб та встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 доньки ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 04.06.2024 року по справі відкрито провадження та призначене судове засідання на 25.06.2024 року, яке в подальшому було відкладене на 04.07.2024 року.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в таке не з`явились, однак 21.06.2024 року та 03.07.2024 року подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задоволити їх спільну заяву.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, 01.09.2016 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, актовий запис №1410.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Заявники по справі є батьками малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.03.2019 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

23 травня 2024 року між заявниками укладено Договір між батьками щодо здійснення виховання та визначення місця проживання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького МНО Чернівецької області Душинською Н.В. За умовами даного договору донька буде проживати разом із батьком, виховуватися та перебувати на його утриманні. У пункті 1.3 Договору вказано, що ОСОБА_2 проживатиме за межами території України, а донька навчатиметься на території України, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору від 23.05.2024 р.

Пунктом 3.1.1 вищевказаного договору ОСОБА_1 зобов`язується самостійно виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її всесторонній розвиток, забезпечити їй достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін.

Відповідно до акту про фактичне проживання осіб №1 від 22 травня 2024 року, складеного головою ОСББ «Алмазівський» за участі трьох сусідів, та витягів з реєстру територіальної громади від 22.05.2024 року ОСОБА_1 проживає та зареєстрований разом із своєю донькою ОСОБА_3 за адресою - АДРЕСА_1 . При цьому, мати ОСОБА_2 за даною адресою не проживає.

Факт спільного проживання доньки лише разом з батьком та самостійне виховання дитини без участі матері ОСОБА_2 підтверджується також поясненнями сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Шлюбним договором від 31 серпня 2016 року підтверджується факт володіння

ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із довідки №70 від 24.05.2024 р. ОСОБА_3 відвідує ЗДО №43

«Вербиченька» з 01.04.2021 року по теперішній час.

Характеристикою ОСОБА_3 від 24.05.2024 року, яка видана вихователем ОСОБА_6 , підтверджується, що ОСОБА_1 постійно турбується про дитину, її зовнішній вигляд, навчання, приймає активну участь у житті групи, користується повагою та авторитетом серед батьків. Систематично відвідує батьківські збори, підтримує зв?язок із вихователями та батьківським комітетом. Щоранку приводить вчасно дитину у садочок та забирає її вчасно, цікавиться здоров?ям дитини та самопочуттям, поведінкою та вихованням.

Також згідно довідки, виданої тренером ОСОБА_7 , встановлено, що донька ОСОБА_1 відвідує танцювальний гурток, а батько бере активну участь у її вихованні, приводить та забирає доньку з тренувань.

Окрім того, керуючись ст.. 13 ЦПК України, з метою захисту прав та інтересів малолітньої особи суд звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання інформації про проходження ОСОБА_1 військової служби та встановлення його статусу згідно військово-облікових даних. Проте даних, які б свідчили про фактичну неможливість здійснення ОСОБА_1 самостійного догляду та виховання дитини, суду надано не було.

Згідно із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.05.2024 року, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Згідно акту обстеження сім`ї від 29.05.2024 року ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , тобто окремо від доньки.

Судом встановлено, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання спільної малолітньої дитини.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Оскільки з моменту подання спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу пройшов місяць, жодний із заявників не відкликав свою заяву, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досягли згоди шляхом укладення нотаріально посвідченого договору про те, з ким із них буде проживати ОСОБА_3 , яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, і вищевказаний договір не суперечить інтересам малолітньої доньки, яка, як встановлено судом, проживала разом з батьком до укладення даного договору, суд дійшов висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним малолітньої доньки ОСОБА_3 з метою отримання статусу одинокого батька та використання його у майбутньому.

Чинним законодавством України передбачено значний перелік пільг та переваг для одиноких матерів щодо соціального забезпечення, гарантій трудового законодавства, відпустки, пільг з оподаткування, забезпечення житлом, зокрема, ст.. 184 КЗпПУ, ст.. 19 Закону України «Про відпустки», ст.. 45 ЖК Української РСР, , ст.. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», ст.. 169 ПК України.

Так, у Листі Міністерства праці та соціальної політики України від 06.07.2006 № 247/13/116-06 надано роз`яснення, що для підтвердження факту, що батько не бере участі у вихованні дитини, можуть бути пред`явлені, наприклад, довідка з ЖЕКу про

реєстрацію особи за місцем проживання, рішення органів опіки та піклування або суду щодо виховання батьком дитини тощо.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», якщо інший із батьків живий і не позбавлений батьківських прав, необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, висловленою у постанові КАС ВС від 13.06.2018 року у справі №822/2446/17, у якій зазначено, що для підтвердження існування статусу «одинокого батька» рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком без вказівки в рішенні суду на самостійний характер виховання батьком та утримання дитини без участі матері є недостатнім.

Таким чином, виходячи від зворотнього, для отримання особою статусу «одинокого батька» потрібно рішення суду про розірвання шлюбу та встановлення обставин самостійного виховання і утримання таким батьком дитини без участі матері.

Суд, оцінивши докази кожен окремо та у їх сукупності, дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому заява ОСОБА_1 про встановлення даного факту підлягає задоволенню.

При цьому, згідно зі ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028*0,2=605,60 грн. Натомість, заявником ОСОБА_1 при поданні заяви помилково було сплачено судовий збір в більшому розмірі, а саме, 1816,80 грн.

Пунктом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, в розмірі переплаченої суми. Отже, заявнику слід повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст.24, 104, 105, 109, 114 СК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 315- 319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.09.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №1410 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою - АДРЕСА_1 , з державного бюджету надміру сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Після набрання рішенням законної сили надіслати його до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя