ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Черкаси

Справа № 711/4687/23
Провадження № 22-ц/821/1064/24
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивач: ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представник відповідачів: адвокат Нестеренко Олег Федорович

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Нестеренка Олега Федоровича на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року (постановлену під головуванням судді Казидуб О.Г. в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси) у справі за позовом ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

17 квітня 2024 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» залишено без розгляду.

24 квітня 2024 року представник відповідачів - адвокат Нестеренко О.Ф. звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Заява мотивована тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.04.2024 задоволена заява Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» від 16.04.2024 про залишення позовних вимог ТЕЦ без розгляду.

Згідно з укладеними Договорами про надання правничої допомоги адвоката від 10.10.2023 року та 13.10.2023 року правничу допомогу відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надавав адвокат Нестеренко О.Ф. та представляв їх інтереси у Придніпровському районному суді м. Черкаси.

Умовами пункту 4 кожного договору про надання правничої допомоги адвоката, установлена фіксована сума гонорару адвоката в сумі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, що сплачено кожним відповідачем на користь адвоката.

У відзиві на позов відповідачі подали суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які кожний з відповідачів поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в сумі 30000,00 грн., які складаються із витрат на професійну правничу допомогу - 24000,00 грн., можливі витрати на проведення судової експертизи - 2000,00 грн., судовий збір в сумі 2000,00 грн., витрати на забезпечення доказів - 1000,00 грн., інші процесуальні витрати - 1000,00 грн.

Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 24000,00 грн. та судовий збір в сумі 536,80 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 17.10.2023 номер 4SO8-FD81-95SZ-K6RA MB41952682.

Враховуючи наведене, заявник просить стягнути з ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» судові витрати в загальному розмірі 24536 грн.80 коп.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року доповнено реченням наступного змісту:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 536 грн. 80 коп. В решті - відмовити».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі залишення позову без розгляду, вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивача, за відсутністю факту його необґрунтованих дій - не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених ним витрат.

Враховуючи, що суд не встановлював, а адвокат Нестеренко О.Ф. не доводив фактів зловживання процесуальними правами з боку позивача ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» , не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою самого автора позову, а не через зловживання процесуальними правами, то відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважав за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 20 травня 2024 року, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Нестеренко О.Ф., вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції ухвалу суду скасувати та задовольнити вимоги заяви про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з грубим порушенням норм процесуального права з огляду на те, що згідно з приписами ч. 8 ст. 268 ЦПК України після проголошення рішення, суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення. Даною нормою визначена гарантія стабільності судового рішення та його незмінність.

Суду, що ухвалив рішення, надано можливість доповнити своє рішення, внести в нього виправлення без зміни змісту самого рішення виключно шляхом виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні(ст. 269 ЦПК України), ухвалення додаткового рішення (ст. 270 ЦПК України), роз`яснення судового рішення (ст. 271 ЦПК України).

Враховуючи, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, то місцевий суд мав ухвалити додаткове рішення з приводу вирішення зазначеного питання.

Проте, всупереч наведеному, суд постановив ухвалу, якою доповнив ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року реченням з приводу розподілу судових витрат.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв всупереч вимог процесуального законодавства, оскільки за своєю суттю така ухвала змінила зміст ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року, що в даному випадку є неприпустимим.

Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу стверджує, що висновки суду першої інстанції про ненадання детального опису виконаних робіт адвоката не відповідають обставинам справи, оскільки разом із заявою від 24 квітня 2024 року було подано розрахунок судових витрат, в якому наведена таблиця з докладним описом проведених робіт та витраченого адвокатом часу, що узгоджується з вимогами ст. 137 ЦПК України.

Також вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у розподілі судових витрат на правничу допомогу адвоката з підстав недоведеності необгрунтованості дій позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону у повній мірі не відповідає.

Здійснюючи апеляційний перегляд оскаржуваного судового рішення щодо правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 268 ЦПК України ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду.

Згідно з вимогами статті 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Зі змісту протоколу судового засідання від 06.05.2024 у справі № 711/4687/23 вбачається, що в судовому засіданні судом першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року, відповідно до якої ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року доповнено реченням наступного змісту:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 536 грн. 80 коп. В решті - відмовити».

З викладеного слідує, що фактично судом першої інстанції було вирішено клопотання представника відповідачів - адвоката Нестеренка О.Ф. від 24 квітня 2024 року про розподіл судових витрат шляхом доповнення резолютивної частини ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, в контексті змісту ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 квітня 2024 року, судом фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки в ухвалі, а частково змінено шляхом доповнення її резолютивної частини щодо розподілу судових витрат між сторонами, яка набрала законної сили і стала обов`язковою до виконання в редакції, проголошеній в судовому засіданні 17 квітня 2024 року, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 269 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що при вирішенні даного питання суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, приписи статей 261, 268, 269 ЦПК України, оскільки фактично змінив ухвалу після її проголошення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. (Рішення ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 та Рішення ЄСПЛ у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (Справа "Хамідов проти Росії").

За змістом частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначене та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року з передачею питання про ухвалення додаткового рішення за заявою про розподіл судових витрат у справі № 711/4687/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки дане питання розглядає суд, який ухвалив рішення.

У контексті викладеного вище, апеляційний суд не надає оцінку доводам та доказам на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які б мали наслідком скасування судового рішення за результатами перегляду справи в апеляційному порядку знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Нестеренка Олега Федоровича - задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року - скасувати, справу передати на продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою про розподіл судових витрат від 24 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко