Справа № 484/5944/24
Провадження № 2/484/1817/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, ціна позову 32 423 грн 10 к.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 23.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (далі - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансових послуг № 690, відповідно до умов якого ОСОБА_1 на умовах строковості, поворотності та оплатності був наданий кредит в сумі 3 000 грн строком на 1 рік (п.1.9 Договору). Відповідно до п.1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 а); в) починаючи з 15 числа наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 в), д) тип процентної ставки фіксована. Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» зі своєї сторони виконало свої зобов`язання за договором, надало ОСОБА_1 кредит в сумі 3 000 грн, шляхом його перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надав споживач (відповідачка), а відповідачка в свою чергу зобов`язалася повернути кредит та сплатити нараховані проценти в обумовлений договором строк. Проте відповідачка не виконала умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 01.12.2021 між ТОВ ««СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021, що був укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та позичальником ОСОБА_1 (відповідачкою). В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, яка склала 32 423 грн 10 к., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 29 423 грн 10 к. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідачки зазначену суму кредитної заборгованості.

Ухвалою суду від 22.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 21.11.2024. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачці копію позовної заяви з додатками.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача разом з позовом надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачці було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами за її зареєстрованим місцем проживання та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Крім того, відповідачка була повідомлена про місце, день та час розгляду справи шляхом направлення їй повідомлення на електронну адресу, а також смс-повідомлення на її мобільний номер телефону, які зазначені у позові.

До початку розгляду справи будь-яких заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуванням позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансових послуг № 690 (а.с.8-10)

Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора (R9).

Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів (Додаток 2 до Договору про надання споживчого кредиту) (а.с.11).

Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачці кредит, а відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Сторонами узгоджено суму кредиту 3 000 грн (п.1.1. Договору), строк кредитування 1 рік (п.1.9 Договору), проценти за користування кредитом (п.1.4 Договору).

Так, п.1.4. Договору визначено проценти за користування кредитом, які розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 а); в) починаючи з 15 числа наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 в), д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Як вбачається з листа ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 13.08.2024 (а.с.15), на виконання умов Договору № 690, 23.03.2021 на розрахунковий рахунок відповідачки було здійснено переказ грошових коштів в сумі 3 000 грн, номер карти НОМЕР_1 .

Номер зазначеної картки співпадає з номером картки, що була зазначена відповідачкою в Заяві-Анкеті (Додатку № 1 до кредитного договору) (а.с.10 зворотна сторона).

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 3 000 грн шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником (споживачем).

Відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку вона добровільно не погашає.

01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021, що був укладений між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та позичальником ОСОБА_1 .

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023, в тому числі за вищезазначеним Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021.

З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відзиву на позов відповідачка не подала.

У зв`язку з тим, що зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконувала, утворилася кредитна заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, яка склала 32 423 грн 10 к., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 29 423 грн 10 к.

На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 32 423 грн 10 к.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021 в сумі 32 423 грн 10 к.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідачки на його користь 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

01.07.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.36).

Відповідно до платіжної інструкції № від 12.09.2024 (а.с.39) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» оплатило Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» послуги з надання правової допомоги згідно вищезазначеного договору в сумі 63 000 грн, за призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги.

Як вбачається з Витягу з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» юридичні послуги на загальну суму 9 000 грн щодо надання консультації та складення позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 боргу (а.с.41).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи містять значну кількість документів на дослідження, збирання та на підготовку яких адвокат витратив значний час.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати, зокрема по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 690 від 23.03.2021 в сумі 32 423 (тридцять дві тисячі чотириста двадцять три) грн 10 к., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 000 (три тисячі) грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 29 423 (двадцять дев`ять чотириста двадцять три) грн 10 к.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, до яких відноситься судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 (дев`ять тисяч) грн, а всього 12 028 (дванадцять тисяч двадцять вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133.

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 21 листопада 2024 року.

СУДДЯ: