Справа № 697/404/24
Провадження № 2/697/353/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Спіциної Ю.А.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області заяву про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Спіцина Юлія Андріївна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Спіцина Юлія Андріївна до ОСОБА_2 про cтягнення заборгованості за договором позики.

З метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, сторонами подано спільну письмову заяву про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі.

Сторони просять затвердити мирову угоду у цивільній справі №697/404/24, за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Спіцина Юлія Андріївна до ОСОБА_2 про cтягнення заборгованості за договором позики від 01.09.2023, укладену 03.06.2024 в місті Канів Черкаського району Черкаської області, між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з другої сторони, за якою:

1. Визнати факт укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики від 01.09.2023 про отримання в позику грошових коштів в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень зі строком виконання договору до 31.12.2023;

2. ОСОБА_2 погашає позивачу ОСОБА_1 суму позики в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень шляхом передання йому у власність належного йому нерухомого майна, а саме: земельну ділянку з кадастровим № :02:00:0984, загальною площею 2 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Косарі та грошових коштів в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

3. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на земельну ділянку з кадастровим № :02:00:0984, загальною площею 2 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Косарі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 218, яке підлягає реєстрації за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на підставі ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

4. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як кредитор, перед яким було виконано зобов`язання, після передачі грошових коштів та реєстрації за ним права власності на нерухоме майно, яке належало відповідачу ОСОБА_2 , втрачає право вимагати стягнення з нього будь-яких грошових коштів, а всі зобов`язання, які виникли між ними на підставі договору позики від 01.09.2023 є погашеними.

5. У такому разі, у випадку визнання права власності за ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим № :02:00:0984, загальною площею 2 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Косарі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №218, яка належала ОСОБА_2 , сторони домовилися про те, що всі боргові зобов`язання, які виникають на підставі договору позики від 01.09.2023, вважаються виконаними, а отже всі боргові зобов`язання між сторонами є погашеними.

6. Сторони заявляють, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки судового рішення у зв`язку укладенням цієї мирової угоди, передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України, сторонам відомі.

7. Мирову угоду укладено у трьох оригінальних примірниках для кожної із Сторін по одному екземпляру і один примірник для Суду, який зберігається в матеріалах цивільної справи № 697/404/24, що розглядається Канівським міськрайонним судом Черкаської області.

8. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою. Уся інформація, викладена в мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна, кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в мировій угоді.

9. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим листом та є підставою для проведення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку з кадастровим № :02:00:0984, загальною площею 2 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Косарі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №218.

10. Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до примусового виконання, та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає ст. 203 ЦПК України.

11. З моменту підписання мирової угоди, умови угоди, після її затвердження судом та постановлення відповідної ухвали, негайно набирає законної сили, а провадження в цивільній справі № 697/404/24 підлягає закриттю.

12. Сторонам відомо положення ст. 82 ЦПК України, що обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13. Передання коштів, зазначених у п. 1 Мирової угоди, здійснюється одразу після затвердження судом Мирової угоди шляхом передання їх в готівковій формі за місцем проживання Відповідача.

14. ОСОБА_1 зобов`язується не заявляти до ОСОБА_2 жодних інших вимог про повернення коштів, вимог щодо сплати пені, штрафів, відсотків, інфляційних витрат тощо.

15. Сторони підписанням цієї мирової угоди погодили, що усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

16. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

17. Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

Укладена між сторонами мирова угода приєднана до матеріалів справи та містить підписи як позивача так і відповідача.

У судовому засіданні позивач, його представник та відповідач підтримали спільну заяву про укладення мирової угоди та просили затвердити мирову угоду.

Заслухавши думку позивача, його представника та відповідача, перевіривши заяву про укладення мирової угоди, суд вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та дійшов висновку, що у затвердженні мирової угоди необхідно відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК УКраїни), сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу, тобто це є їхнім диспозитивним правом.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 208 ЦПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , предметом позовних вимог є: стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.09.2023 у розмірі 60 000,00 грн., 240 грн. інфляційних нарахувань та 280,33 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

Однак як вбачається зі змісту мирової угоди, при її укладенні сторони дійшли згоди щодо визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 2 га кадастровий номер якої :02:00:0984, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Косарі та грошових коштів в сумі 4 000,00 грн, що є фактично повною зміною предмета спору, що не передбачено нормами ЦПК України. Тобто, сторони фактично просять узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

При цьому, суд встановив, що нерухоме майно у вигляді земельної ділянки не є предметом судового спору у цій справі.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Між тим, набуття права власності, перехід права власності та відчуження земельної ділянки визначається цивільним законодавством. А звернення стягнення на нерухоме майно при відсутності коштів у боржника на погашення боргу здійснюється з додержанням порядку, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, слід зазначити, що в даному випадку, право власності на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , може бути переоформлене на позивача на підставі цивільно-правової угоди, оформленої нотаріально, з наступною перереєстрацією в органах державної реєстрації речових прав і таке питання не потребує додаткового врегулювання судовим рішенням.

Суд вважає, що сторони шляхом укладення мирової угоди намагаються здійснити відчуження земельної ділянки, однак такий порядок укладення угод щодо відчуження та набуття у власність майна суперечить чинному законодавству.

Тобто сторони не позбавлені права вирішити це питання згідно з діючим законодавством, оформивши відповідні правовідносини в передбаченому нотаріальному порядку.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №490/10450/15 від 19 червня 2019 року, припинення зобов`язання за договором позики у зв`язку із його виконанням відбувається в момент повернення позики - зарахуванням грошової суми, що позичалась на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів йому. Вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо підстав для визнання недійсною угоди, вчиненої з порушенням заборони на її відчуження (постанови ВСУ від 25.05.2016 року у справі №6-605цс16, від 31.05.2017 року у справі №6-599цс17, від 01.02.2017 у справі №6-648цс16, від 24.05.2017 у справі №6-640цс17).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Окрім того, суд вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону так як умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, таких як: оформлення нерухомого майна з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.

Внаслідок наведеного, на переконання суду, фактично між сторонами існує спір з приводу повернення коштів за договором позики, однак, позивач, виходячи із принципу диспозитивності, змінивши предмет позову зі стягнення коштів за договором позики на визнання права власності на земельну ділянку у мировій угоді від 03.06.2024, не зазначив в чому полягають його порушені права в рамках обраного способу захисту, а відтак, умови мирової угоди суперечать вимогам закону, сторонами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мирова угода не порушує права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб.

Зважаючи на те, що умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, однак викладені умови мирової угоди суперечать закону та суд, у разі задоволення такої мирової угоди, вийде за межі предмету позову, заява про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики не підлягає задоволенню, тому у затвердженні мирової угоди слід відмовити та продовжити судовий розгляд.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 207, 260, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Спіцина Юлія Андріївна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Спіцина Юлія Андріївна до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 10.07.2024.

Головуючий Б . К . Скирда