Справа №632/683/24
Провадження №2/621/801/24
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2024 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

секретаря судового засідання Девятерикової А.Р.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,

встановив:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Ухвалою судді від 22 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Від відповідача по справі ОСОБА_1 надійшла заява про визнання позову.

Позивач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі, також просив прийняти визнання позову відповідачем та розглянути справу.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні підтримала заву про визнання нею позову.

Заслухавши думку відповідача, проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог та матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи та відповідні докази.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі №588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16).

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2009 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» одним з джерел доказів по цій категорії справ є висновок судової молекулярно-генетичної експертизи.

На даний час такий висновок експертизи в матеріалах справи відсутній.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову суперечить закону, а відтак дійшов висновку про необхідність відмовити у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог та продовження судового розгляду.

Керуючись статтями 206, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви відповідача ОСОБА_1 про визнання позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи № 632/683/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Шахова